134 O. TAMM [86] 



från hedar och granskogar, där blek jorden anlägges som en smal strimma. 

 Han citerar även iakttagelser av v. P u r k y n é angående uppkomsten 

 av blekjord och ortsten i hundraåriga tallskogar från Böhmen (P. E. 

 Muller, 1. c. sid. 257). Vidare omnämner han podsoleringens fortskri- 

 dande i degenererade ekmarker. Hans berömda skildring (1. c. sid 143 — 

 149) av mullbildning utan blek jord i reliktbestånd av eksmåskog, om- 

 givna av ljunghedar med råhumus, bleksand och ortsten äro allmänt kända. 

 Egendomligt är, att blekjorden omedelbart utanför ekområdet synes ha 

 sin normala mäktighet. Detta tyder på, att eksmåskogen är en mycket 

 gammal relikt och att ljungheden alltså länge funnits i omgivningen. 

 Som allmän slutsats av sina observationer rörande podsoleringens hastig- 

 het finner j\I ii 1 1 e r, att man måste räkna med århundraden för att en 

 utpräglad blekjords-ortstensbildning skall kunna komma till stånd. 



I Sverige föreligga hittills ej några säkra uppgifter angående podsole- 

 ringens hastighet. Vad särskilt Norrland beträffar, så har man ej rätt 

 att utan vidare anse P. E. M ii 1 1 e r s och andras slutsatser giltiga här 

 på grund av de olika geologiska och klimatologiska förhållandena. Å andra 

 sidan erbjuder Nordsverige på grund av landhöjningen enastående möj- 

 ligheter att studera markprocessernas hastighet, varjämte det geologiska 

 underlaget genom sin ovittrade beskaffenhet är särdeles lämpligt för 

 dylika undersöknigar. 



Podsoleringens variationer i olika växtsamhällen har även ingående be- 

 handlats av P. E. M ii 1 1 e r och andra forskare. M ii 1 1 e r beskriver pod- 

 soleringstyper från ljunghedar, bokskogar och ett flertal andra växtsam- 

 hällen. Om dessa resultat gäller dock även, att de ej direkt äro tillämp- 

 liga på nordsvenska förhållanden. Man kan emellertid av dem dra den 

 slutsatsen, att alla växtsamhällen, som bilda råhumus, också kunna för- 

 orsaka podsolering. Detta är även den härskande uppfattningen bland 

 alla moderna forskare. 



Vid mina försök att studera ovan omtalade frågor i Norrland, fann jag 

 snart, att podsoleringens hastighet intimt sammanhänger med olika råhu- 

 musbildande växtsamhällens inverkan och att dessa båda företeelser där- 

 för lämpligast behandlas i samband med varandra. 



A. Podsoleringen å mycket unga markytor. 



I. Undersökningsmaterial. 



För att studera podsolprof ilens bildningshastighet har jag undersökt 

 ett antal unga markytor särskilt sådana, som endast varit bevuxna med 

 en eller i vissa fall två skogsgenerationer. Sådana ytor stå till buds över- 



