[99] MARKSTUDIER 147 



par m högre äii den just nämnda, något längre in fvån stranden växer en frisk 

 vacker granskog med lo — 15 cm:s råhumus (inklusive törnan). I^odsolerin- 

 gen är av samma grad som å den nyss beskrivna ytan. 



En yta av något olika typ undersöktes vid stranden av den yttre Pitfjärden 

 mellan Munksund och Pitsund. 



Marken, som består av sand, sluttar svagt ned mot stranden. Någon gråal- 

 zon finnes ej, utan vid 2 — 3 m:s höjd över havsytan (den 6. 9. 1919) vidtar 

 en ganska ung tallskog, något luckig, säkerligen uppkommen efter avverkning 

 av något tidigare bestånd. Markvegetationen består mest av ris och mossor. 

 Bland risen dominerar lingonris, men blåbärsris förekommer även. Spridda 

 lavfläckar förekomma. Råhumustäcket var 4 — 7 cm mäktigt. En iakttagbar, 

 ehuru oerhört svagt utpräglad blekjord av i — 2 cm:s mäktighet förefinnes. 

 Ingen tydlig rostjord kunde ses, men här och där är sanden under blekjorden 

 genomdragen av horisontala roststrimmor, vilka dock ej äro så tydligt rost- 

 jordsartade som å Vitsandsytan. 



Egendomligt nog kunde ej någon ökning i podsoleringsgraden iakttagas på 

 den något högre belägna marken längre från stranden. Vegetationen var 

 hela vägen fullkomligt likartad. Först å 8 meters höjd blir blekjorden mer 

 utpräglad med en mäktighet av 2 — 3 cm, och en verklig rostjord börjar också 

 kunna urskiljas. 



2. Slutsatser. 



De ovan beskrivna markytorna ha i allmänhet blott varit bevuxna med 

 en eller i enstaka fall två barrskogsgenerationer. Städse synes skogen på 

 desamma vara mycket växtlig vilket troligen samm.anhänger med en hel 

 mängd olika gynnsamma faktorer, som lämplig fuktighet, frostfria lägen 

 i närheten av stränder o. s. v. En gynnsam faktor bland andra måste 

 även den svaga podsoleringen anses vara. \^egetationsutvecklingen har å 

 de undersökta ytorna ej för så vitt jag kunnat döma kastats om genom 

 någon skogsbrand. Några kolrester i marken eller brandljud på träden 

 ha åtminstone ej observerats. Ej heller synas de avverkningar, som före- 

 kommit i bestånden ha varit av den omfattning att de alltför mycket 

 ändrat karaktären av markvegetationen. I den mån skillnader mellan 

 profilens utbildningssätt i bestånd av olika typ förefinnes, där marken är 

 av samma ålder och geologiska natur inom ett begränsat område, torde 

 det därför vara tillåtet att tillskriva dessa skillnader vegetationens inver- 

 kan. I sin allmänna utbddning på de olika ytorna visar emellertid pod- 

 soleringen avgjort -mera likheter än skillnader. 



Blek i or den anlägges vid podsoleringcns hör j an som en mycket tunn 

 horisont av 0,^ — i cui:s tjocklek. Den tyckes relativt snart ökas i mäk- 

 tighet och får en allt mera gråvit färg. Från början är färgen ytterst 

 svag och det är mången gång nästan omöjligt att skilja blek jorden från 

 underlaget eller den likaledes svagt utpräglade rostjorden. Växlingar i 

 mäktighet visar blckjorden redan från början även å mycket likformiga 



