150 O. TAMM ri02j 



B. På ej försumpad mark förekommande skogstyper och deras 

 råhumusbildande förmåga. 



Aled hänsyn till naarkvegetationcn lia våra skogar sedan gammalt inde- 

 lats i örtrika, mossrika och lavrika (jämför Nilsson, 1895). ^^ starkt 

 örtrika typerna kan här bortses från, enär markprofilutbildningen i dessa 

 som förut framhållits förlöper på ett annat sätt än i de råhumusbildande 

 typerna. De skogstyper, som inbegripas under benämningarna mossrika 

 och lavrika ha av flera forskare gjorts till föremål för olika uppdelningar. 

 Caj änder (191 3) har sålunda indelat de nämnda huvudslagen i fyra 

 grupper: O.roIis-MajantJicmumtypen, Myrtillustypen, Vacciniumtypen och 

 Co//Mwatypen, allt eftersom undervegetationen företrädesvis karakteriseras 

 av O.valis acctosella och Majantlicnium bifoHum eller blåbärsris, lingonris 

 eller ljung och lavar. Callunaiypen motsvarar närmast tallhedarna. Dessa 

 ha i Norrland oftast en undervegetation bestående av en lavmatta med 

 ljungfläckar. I Dalarna har av A n d e r s s o n och Hesselman (1908. 

 sid. 54) urskilts en särskild undertyp av tallheden, som är mycket ljungrik 

 men relativt fattig på lavar. Ytterligare en typ har beskrivits av S a- 

 muelsson (1917, sid. 52), nämligen blåbärsrik tallhed, som enligt 

 hans uppgifter är vanlig i norra Dalarnas övre skogsregion, och från nord- 

 ligaste Norrland har Sylvén (1916, sid. 225) beskrivit en liknande 

 tallhed. 



Den egenskap, som närmast kommer i fråga för en viss skogstyps in- 

 verkan- på podsoleringen, är arten och mäktigheten av det humuslager, 

 som i dem alstras. Humustäckets (och markens) fuktighetsgrad är emel- 

 lertid även av största betydelse. Fuktigheten i humustäcket reglerar de 

 l:)iologiska processer som förmedla växtavfallets omsättning och därvid ge 

 upphov till de vid vittringen verksamma agensen. Inom en viss gräns 

 gynnas dessa biologiska processer av ökad fuktighet; över denna gräns 

 hämmas de åter på grund av minskat lufttillträde så att ett slags torvbild- 

 ning inträder. Vid detta stadium får humuslagret ökad mäktighet, var- 

 igenom större kvantiteter råvaror för produktion av humussyror uppstå. 

 Samtidigt få antagligen de till en del hämmade humifieringsprocesserna 

 just ett sådant förlopp, att sura kroppar av kom.plicerad sammansättning, 

 som förut blott varit mellanprodukter i processen, i ökad omfattning- 

 uppstå. Då olika skogstyper skilja sig från varandra mycket, ej blott i 

 fråga om humuslagrets mäktighet och allmänna habitus utan även be- 

 träffande dess fuktighetsgrad, kan man vänta sig stora olikheter i respek- 

 tive skogstypers podsolerande förmåga. 



\ O.ralis-Majanflieimimtypen, som i Norrland vanligen är tämligen 

 M yrtilliisvik, är den 5 — 7 cm mäktiga råhunuisen i regel ej så utpräglad 



