[109j MARKSTUDIKR 157 



mer i betydligt olika frekvens, vilket antydde olika stadier i det nämnda träd- 

 slagets inträngande i tallmarken. Huruvida i längre avlägsna tider någon 

 skogseld eller traktavverkning gått fram över terrängen är omöjligt att be- 

 döma. Om en skogseld relativt nyligen hade övergått området borde granens 

 inträngande hunnit lika långt på de mycket likformiga ytorna, men så är ej 

 fallet. Det skall dock ej förnekas, att dessa olikheter också kunna tänkas 

 bero på helt andra orsaker. 



Markvegetationen är merendels typisk för cu /^'(;fc'/;///n;/-association och 

 illustreras av följande anteckning: 



Vaccininin ZHtis ida''a, ymn. 



Myrtillus nigra, str. 



LinncEa borealis, str. 



Empetrum nigrinii, str. 



Melainpynim pratciisc, spr. 



Aira flexuosa, spr. 



Hylocomium parietinum, ymn. 



Hylocomiuni prolifernm , ymn. 



Dicranum sp., spr. 

 Å somliga fläckar visade markvegetationen en övergång till lavrika asso- 

 ciationer. Från en sådan antecknades: 



Vaccin imn vitis idcca, rikl. 



Arctostapliylos uva ursi, str. 



Hylocoinii(m parietinum, str. 



Cladina rangiferina och silvatica, rikl. 

 A det högsta terrassplanet finnas mycket stora luckor i skogen, som här 

 består av gammal vacker tall och ganska växtlig unggran. I dessa större 

 luckor finnas verkliga lavassociationer, karakteriserade av: 



Calluna vulgaris, rikl. 



Empetrum nigrum, str. 



Vaccinium vitis idcca, str. 



Arctostapliylos uva ursi, str. 



Cladina rangiferina, silvatica och alpestris, ymn. 



Cetraria islandica, str, 



Peltigera aphtosa^ str. 



Tre markerade terrassplan undersöktes. Det lägsta ligger 3,5 — 4 m ö. h. 

 (den 18. 7. 1914), ålder 300 — 400 år, det andra 10,5 — 11 m ö. h. (den 19. 7. 

 1914), ålder omkr. 1,000 år, det tredje 17 — 18 m ö. h. (den 19. 7. 1914), 

 ålder omkring 1,500 år. 



Å den lägsta ytan är förnans medelmäktighet i tio sinsemellan mycket 

 likformiga profiler 1,5 cm, fåhumusens 3,5 cm och blekjordens 2,4 cm 

 (mf 0,16). Rostjorden är knappast möjlig att skilja från den normalt limo- 

 nitpigmenterade underlagssanden. I fem profiler inom lavfläckar är humus- 

 lagrets totala mäktighet 1,8 cm, blek jordens 0,8 (mf 0,12). Blek jorden är ej 

 alls så utpräglad som å äldre normala ytor. 



Å den andra terrassen är förnan i medeltal av femton profiler 2,6 cm, 

 råhumusen 3,2 cm, blekjorden 3,2 cm (mf 0,24). Rostjorden är även här 

 svår att skilja från underlaget; den synes vara 5 — 10 cm mäktig. Blekjorden 

 är i åtskilliga profiler ganska svagt utpräglad, den är dock något lättare ur- 



