[115] MARKSTUDIER 163 



Som exempel kan nämnas en deltalerrass 8 — lo m ö. h. nära f är j stället 

 ungefär i km norr om Bergebom vid Indalsälvens mynning. Orsaken 

 föreföll här vara den, att den närbelägna branta slänten mot älven kraf- 

 tigt dränerade marken, som i ytan var mjälig men djupare ned bestod av 

 grov sand. Den blev härigenom torrare, än som är vanligt beträffande 

 normala mjälmarker. Även är det ej ovanligt att träffa Myrtillusassocia.- 

 tioner med i förhållande till nivån ö. h. svagt podsolerad profil. Det före- 

 faller då sannolikt, att en sådan association relativt sent utvecklat sig ur 

 en Vacciniumassocisition, vårföre den ännu ej hunnit att sätta sin prägel 

 på marken. Det är också troligt att en Myrtillusassociation å dylik mark 

 har ett något torrare humustäcke än vad som normalt plägar vara fallet 

 och därför verkar svagare podsolerande än i vanliga fall. 



Av stort intresse är, att å samma terrassplan med likformig sand kunna 

 finnas ytor med Mvr^77/M.?association och stark podsolering bredvid ytor 

 med Vacciniumtyp med svagare. Ett sådant fall från 6 — 7 metersterras- 

 sen vid Ljustorpsåns utlopp i Indalsälven har ovan omtalats. Ett bely- 

 sande exempel från området nära Bergebom må här anföras: 



Å en terrass vid älvstranden å cirka 10 m ö. h. växte en granblandad tall- 

 skog, i huvudsak av Vaccinium typ. Här och där funnos fläckar av Myr- 

 tillustyp. I dessa var podsoleringen märkbart starkare än å den övriga ter- 

 rassen. Denna begränsades av en brant slänt mot Indalsälven. Inom ett 

 bälte av 30 — 40 m närmast slänten var råhumusen uppblandad med äoliskt 

 stoft, som blåst upp från denna, som här nyligen eroderats av älven. Inom 

 detta bälte fanns en utpräglad Myrtillusassociation, som säkerligen funnit 

 trevnad genom den tillförsel av mineralisk näring, som med stoftet tillförts. 

 Denna association var här sålunda tydligt sekundär och av ganska ung ålder. 

 Någon skillnad i podsolering jämfört med terrassen i övrigt kunde ej på detta 

 ställe förmärkas. 



Ett annat exempel från omgivningarna av torpet Stordalen, 10 km 

 väster om Bergefors på Indalsälvens norra strand å omkring 55 — 60 

 m:s höjd ö. h. må nämnas. 



Å en sandterrass finns en starkt bladad barrblandskog av Myrtillitstyp. 

 Här och var" funnos emellertid mindre områden, där markvegetationen var en 

 VaccininmassociaUon, inströdd med lavfläckar. I M yrtillusomr ådena var 

 markprofilen starkast podsolerad med 6 cm:s (medelfel 0,8 cm) blekjord 

 samt väl utpräglad rostjord, i cie andra associationerna var profilen betyd- 

 ligt svagare podsolerad, svagast i lavfläckarna. Blekjorden var 2,9 (0,3) cm 

 mäktig i V acciniumy tor na. En närmare undersökning visade, att sanden var 

 grövre i Vaccinium- och lavfläckarna än i Myrtillusoxnrådti. 



Alla dessa exempel visa tydligt hän på en svagare podsolering i Vac- 

 cininmtypen än i Myrtillustypen. De ge dessutom ett visst stöd för C a- 

 j a n d e r s åsikt, att en viss skogstyp svarar mot varje mark och särskilt 

 är beroende av densammas finkornig-het. Emellertid finnas även likfor- 



