[143] MARKSTUDIER 191 



A. Om ortstenarnas egenskaper. 



Av ortsten förekomma tre typer: Lerortsten, järnortsten och humus- 

 ortstcn (P. E. ]\I ii 11 e r, 1887). Det första slaget, som bildas genom 

 nedslamning av ler från markens översta lager till en bestämd nivå, där 

 ett stenhårt lager (lerahl) uppstår, har av mig ej anträffats i Norra 

 Sverige. Alåhända är elektiolythalten i de norrländska grundvattnen 

 så^låg, att de fina lerpartiklarna mera sällan komma till utfällning på 

 detta sätt. 



Järn- och humusortsten förekomma däremot ofta och i riklig mängd. 

 Emellertid är det knappast ändamålsenligt att strängt skilja på de båda 

 olika typerna, enär de ofta övergå i varandra. Ej sällan är ett ortstens- 

 lager i en del utbildat som järnortsten men övergår i en annan del till 

 humusortsten. Järnet iörekommer i ortstenens, bindemedel troligen i 

 form av utf lockad limonit eller möjligen ferrihumat. Humusämnena i 

 ortstenarna utgöras städse av en utflockad, strukturlös massa. Rottrådar 

 och dylika fragment saknas i regel. 



De järnrika ortstenarna innehålla så gott som alltid avsevärda mängder 

 humus, medan de humusrika kunna vara dels limonithaltiga, dels nästan 

 fria från limonit. De humusrika ortstenarna äro svarta till mörkbruna, 

 de humusfattiga mer eller mindre starkt rostfärgade. Utom på färgen 

 kunna de humusrika lätt skiljas från de humusfattiga, m-en järnhaltiga, 

 genom kokning med utspädd ammoniak. De mörka, humusrika ortste- 

 narna sönderfalla härvid till pulver och ge samtidigt upphov till en 

 svartbrun lösning. De humusfattiga sönderdelas blott obetydligt. 



Utom järn- och humusföreningar mgå helt säkert även andra utf loc- 

 kade kolloider i ortstenarnas bindemedel. I kap. 4:63 har visats, att i 

 rostjorden finnas betydande mängder utf lockade aluminiumföreningar oc!i 

 kiselsyra. Aied all sannolikhet förekomma dessa ämnen även i ortstenar- 

 nas bindem.edel. Emellertid ha undersökningar med lupp och mikroskop, 

 det senare även efter färgning med fuchsin enligt i kap. i:C beskriven 

 metod, med sannolikhet ådagalagt, att sådana ortstenar, som äro fattiga 

 på limonit och humus även äro fattiga på utf lockade kolloider överhuvud 

 taget. Limonit- och humushalten sjnas med andra ord vara karaktärise- 

 rande för mängden bindemedel överhuvud taget, vilket även ur teoretisk 

 synpunkt är troligt. 



Det i en ortsten förefintliga minerala material, som av bindemedlet 

 blivit sammankittat, måste ha en sammansättning av samma typ, som i 

 kap. 2:Ai ådagalagts vara den normala för ovittrade jordlager. En kemisk 

 analys, som bestämmer detta materials sammansättning skulle därför ej 

 bringa kunskapen om ortsten och ortstensbildning särdeles mvcket längre. 



