[159] MARKSTUDIER 207 



mjälan och är av flere decimeters mäktighet. Merendels är den så hård, 

 att det är omöjligt att genomtränga den med spade. Skogen visade här 

 emellertid en synnerligen nöjaktig växt. (Se H e s s e 1 m a n, 1910 a, 

 sid. 43 — 44). Sammalunda var ock förhållandet i den starkt podsolerade 

 övergångszonen mellan heden och den öster därom liggande myren. Här 

 fanns hård ortsten å 30 — 60 cm:s djup (analys 102). Under själva myren 

 saknas ortsten, varom jag övertygade mig genom grävning i där befintliga 

 djupa och rätt nyligen upptagna diken. 



I den av grundvatten påverkade växtliga heden närmast krono jägare- 

 bostället fanns ortsten i alla upptagna profiler (7 st.). Den tycktes vara 

 av för heden normal karaktär. Däremot fanns i den växtliga, nyligen 

 avbrända delen (se kap. 5:D2, lokalen även beskriven av H e s s e 1 m a n 

 1. c. sid. 43 — 44) endast spridda, tämligen lösa ortstensklumpar. 



Sandheden är på ett ställe genomskuren av Rokån. På andra sidan 

 denna å hade i en liten svacka i marken utbildat sig en cirka 4 dm mäktig 

 ortstenslins å 0,5 cm:s djup i marken. Blekjorden är här lokalt 12 cm 

 mäktig. Linsen är delvis blottad i ett grustag. Genom grävning konsta- 

 terades att ortstenen är 1,20 m bred och cirka 4 m lång. I svackan var 

 markvegetationen rikare på ris och mossor än normalt å heden. 



De anförda exemplen skulle ytterligare kunna mångfaldigas. Av dem 

 framgår, att ortstenens frekvens snarast är större i de mera mossrika 

 övergångsassociationer, där också blek jorden är mäktigast. Även tycktes 

 ortstenen i allmänhet här vara hårdare och ibland mäktigare. Detta är 

 även helt naturligt, då dessa markytor städse varit betäckta av en mäk- 

 tigare råhumus än den övriga heden (jfr kap. 5:D2). 



Slutligen har jag sökt observera, om de på heden förekommande talrika 

 uppf rysningsfläckarna (jfr kap. 3:B2) stå i något samband med före- 

 komst av ortsten. Så tyckes emellertid ej vara fallet, då fläckar såväl 

 med som utan ortsten finnas. 



De kemiska egenskaperna hos ortstenarna på Fagerheden belysas av 

 analyserna nr 120, 89, 102, kap. ii:G. De äro alla mycket ljust rost- 

 färgade och fattiga på bindemedel. Ofta nog skilja de sig till färgen 

 ej märkbart från det ej sammankittade underlaget. 



Åt frågan om ortstenens betydelse för skogsbeståndet å heden har äg- 

 nats mycket uppmärksamhet. Man kunde förvänta att crtstenen på två 

 sätt skulle förorsaka skada. Dels vid markens föryngring — heden hör 

 till de svårföryngrade (se Hesselman 1. c.) • — dels på själva bestån- 

 dets växt. Hesselman (1917c) har visat att föryngringssvårigheterna 

 på denna hed sammanhänga med vissa egenskaper hos humustäcket. Mina 

 undersökningar bekräfta detta så till vida som jag ej funnit att podsole- 

 ringen eller ortstenen ha något samband med föryngringssvårigheterna. 



