[163] MARKSTUDIER 211 



stämda typer. Den bästa inblicken i deras egenskaper torde ges genom 

 beskrivning av några mera i detalj undersökta förekomster. 



I. Omgivningarna kring Brånet, Degerfors kyrkby och Rosinedal, 



Västerbotten. 



Öster om Degerfors kyrkby ligger det låga skogsberget Brånet. På 

 detta utgöres marken av skogbeväxt morän, men vid dess rand vidtager 

 såsom vanligt är i de norrländska ådalarna först tät glaciallera och något 

 lägre ned finsandiga, mera genomsläppliga älvsediment. Å den svagt slut- 

 tande leran närmast Brånet finnas flere myrar och numera torrlagda och 

 delvis uppodlade torvmarker. Särskilt NO om kyrkbyn vid vägen till 

 Robertsfors finnas stora, genom ett antal djupa diken torrlagda mossar. 

 Lermarkerna liksom älvsedimenten äro merendels uppodlade och på flere 

 ställen i åkrarna finner man fläckar, som tydligen varit små myrar, men 

 nu äro fullständigt torrlagda. De stora mossarna vid Robertsforsvägen 

 underlagras (enligt mina iakttagelser i de djupa dikena) av lera. Ibland 

 händer emellertid att mot torvmarkerna gränsa ytor med genomsläppliga 

 älvsediment. Dessa äro då regelbundet oerhört starkt podsolerade i en 

 zon närmast torvmarken med 30 — 60 cm:s skarpt vit blek jord, i ytan 

 stundom genom plöjning, gödsling o. s. v. mullblandad. Under blek jorden 

 ligger en ganska hård, rödbrun ortsten, som i allmänhet bildar fullt sam- 

 manhängande bankar av 0,5 — 1,5 m:s mäktighet. Ortsten är blottad i 

 talrika djupa diken mellan åkrar och vägar i den tätt bebodda och upp- 

 odlade bygden. 



Huru stora arealer, som intagas av denna ortsten är svårt att säga. Sä- 

 kerligen är det flere hektar. Inom en zon av 100 — 200 m från torvmar- 

 kerna är ortstenen vanlig och den förekommer under en betydande del av 

 Degerfors kyrkby. Enligt befolkningens uppgifter sänker den sig mot 

 väster, d. v. s. ned mot älven och försvinner till sist. Där lera föreligger, 

 saknas enligt mina observationer såväl blekjord som. ortsten. 



Allra tydligast och bäst utbildad är ortstenen i en smal landtunga av 

 älvsand, som skjuter ut i den stora mossen NO om. kyrkbyn. Just på 

 denna landtunga är landsvägen till Robertsfors anlagd. Blek jorden är 

 här omkring 40 cm mäktig och den roströda ortstenen i a 2 m. Ortstens- 

 banken bildar här en synnerligen solid grundval för vägbanan, vilken obe- 

 tydligt höjer sig över myrens yta, som efter dikningen sjunkit ihop högst 

 avsevärt och troligen från början legat i jämnhöjd med fastmarken. 



I diken, som gå in i myren, kan man studera markprofilens förhållande 

 i övergångszonen mellan fastmark och torvmark. Blek jorden blir under 

 torven alltmer humös och grå till färgen. Ortstenen blir en ganska lucker 



