[169] MARKSTUDIER 217 



av tidigare bestånd. Myrmarker med synnerligen tunn torv å sand äro ej 

 ovanliga i trakten; efter torrläggning sjunker torven på sådana hastigt 

 ihop och multnar fort, om den blir skogbeväxt. 



Ur skoglig synpunkt är ytan av stort intresse, enär den visar ett ut- 

 märkt växtligt, för den klimatiskt karga trakten ovanligt tätvuxet bestånd, 

 som uppkommit på en mark med hård och sammanhängande ortsten. 

 Förmodligen utgjorde den ursprungligen befintliga, multnande, tunna tor- 

 ven i den torrlagda marken ett för skogsplantorna mycket gynnsamt 

 humustäcke. Fördelarna härav ha fullständigt uppvägt eventuella olägen- 

 heter av ortstenen, som i stället bidrager att kvarhålla en lämplig fuktighet 

 i den genomsläppliga sanden sedan genom dikningarna det tillrinnande 

 vattnet från myren åtminstone till vissa delar av ytan avspärrats. 



4. Området invid Kvarntjärn, Fagerheden, Norrbotten. 



På den glacifluviala sandheden vid Fagerheden äro några små tjärnar 

 belägna. En av dessa, cirka i km väster om byn, är Kvarntjärn. Den 

 är runt omkring omgiven av en rismosse, som på vissa ställen övergår i 

 en Scirpus ccespitosusmosse. Tjärnen växer igen på så sätt att ett gungfly 

 utbildat sig vid stranden. Tjärnen skall enligt uppgift av befolkningen 

 stå i grundvattensförbindelse med en annan närbelägen sådan. Hela ter- 

 rängen lutar något mot söder. Över tjärnens södra del med utloppet har 

 fil. kand. C. Malmström ritat en kartskiss (se fig. 21), som tjänat 

 mig till grundval för inmätning av en ortstensförekomst. 



Tjärnens avlopp utgöres av en grävd ränna, som tydligtvis är gjord där 

 det naturliga avloppet förut sökt sig väg. Söder om landsvägen (se 

 kartan) vidtager snart en ravin med lodräta väggar, i vilka en väldig 

 ortstensbank blivit genomskuren. Markprofilen visar överst cirka 5 cm 

 mäktig råhumus, därunder i medeltal 10 cm mäktig skarpt utpräglad blek- 

 jord, som ibland når en mäktighet av 15 — 20 cm och ibland går ned till 

 2 — 3 cm. Härunder kommer 3 — 10 cm rostjord, dock ej så starkt färgad. 

 Under denna vidtager hård, starkt rostbrun ortsten av 1,5 — 2 m:s mäk- 

 tighet (se fig. 22). Nedåt ljusnar ortstenen så småningom. Dess ke- 

 miska sammansättning framgår av^tir 114 och 115, kap. ii:G. Stundom 

 synes ortstenen nedåt vara begränsad till ett särskilt grusigt och stenrikt 

 lager, medan sanden under densamma är mera likformig. Under ortste- 

 nen observerades på vissa ställen ett mjällager. Mot söder sträcker sig 

 ortstenen ända till den lilla tvär-svacka, som skär över ravinen (se bilden 

 höjdkurvorna). 1 en stor grop nära vägen kunde en fullkomligt likartad 

 markprofil iakttagas, likaså i en längre österut utanför kartans område 

 belägen större grop. 



