228 O. TAMM [180] 



de s. k. lejdorna eller lindorna. Ända så långt söderut som i Tiveden i 

 Västergötland (trakten av Gårdsjö) har jag iakttagit detsamma. Först 

 har fenomenet i Norrland observerats av H e s s e 1 m a n, som uppmärk- 

 samgjort mig på det. Då det vid ytligt betraktande kan te sig som om 

 blek jord och rostjord ganska hastigt iippstodo under grässvålen i vallarna, 

 har jag underkastat saken en granskning. Sålunda har ett antal lejdor 

 och upplöjda åkerland undersökts i \'ästerbotten inom Degerfors socken, 

 i trakten av Kusfors samt å en del andra lokaler. Här nedan må anföras 

 några typiska exempel. 



1. Lejda i den lilla byn Kulbäcksliden, intill en väg, som förbinder den 

 sydostligaste gården med de övriga. Marken är ganska starkt sluttande. I den 

 övre delen av lejdan syntes vid min undersökning den 5. 8. 1917 esomoftast 

 blekjords- och rostjordspartier i det översta skiktet, som var 20 — 25 cm mäktigt 

 och omfattade den omp.löjda delen av jorden. I övrigt var detta skikt sandigt, 

 något humusblandat och gult till färgen. Älven under det omplöjda lagret bestod 

 av rostjord, som här och där i övre delen innehöll strimmor av en gammal 

 blek jord. Under vägen var profilen av helt normal karaktär med i medelcal 

 10 cm:s blekjord och 15 — 20 cm:s rostjord. Den plöjning, som ägt rum hade 

 sålunda i de flesta fall trängt ett stycke ned i det gamla rostjordsskiktet. 

 Härovan befintlig blekjord och rostjord ha vid markbearbetningen endast om- 

 blandats men ej till sin karaktär förändrats. Vid ny plöjning kommer opå- 

 verkad rostjord och även något blekjord i dagen. Underlaget är sand. 



2. Lejda nedanför den s. k. nedre gården i Kulbäcksliden. Vid grävning 

 i markytan anträffar man undantagsvis strimmor och mindre partier av blek- 

 jord. LTnder en asp har marken tydligen ej varit underkastad plöjning; här 

 förekom ett normalt, sammanhängande blekjordsskikt, med material av alldeles 

 samma utseende som i de ovan nämnda strimmorna. Underlaget är sand. 



3. Lejda, belägen mellan den s. k. övre och den s. k. nedre gården i Kul- 

 bäcksliden. Marken var just upplöjd vid mitt besök (21. 9. 1917). Enligt 

 brukarens, hemmansägarens Nils Olssons, utsago var lejdan 5 år gammal. 

 Därförut hade potatis odlats å densamma. I allmänhet bestod det vid plöj- 

 ningen omvända lagret av ett mörkt mullhaltigt skikt av omkring 20 cm:s mäk- 

 tighet. Här och var synas emellertid i plogtiltorna spridda strimmor och 

 smärre klumpar särskilt av en tydlig rostjord, men även stundom av blek- 

 jord. Även rester av ett gammalt humuslager, inbakat tillsammans med blek- 

 jorden observerades. Underlaget är sand. En undersökning av älven under 

 plogtiltorna gav vid handen, att denna vanligen består av rostjord. Stundom 

 var emellertid denna överlagrad av en tunn men utpräglad blekjord, av samma 

 utseende som den i trakten vanliga. Dess mäktighet var 2 — 5 cm. På sina 

 ställen var det mullrika ytlagret tämligen tunnt, varför relativt mycket av 

 älven kommit med vid plöjningen. På sådana ställen saknades blekjorden full- 

 ständigt. Däremot, där det mullrika lagret var mäktigare, fanns något av det 

 gamla blekjordsskiktet bevarat under plogtiltorna. 



Förklaringen till det beskrivna förhållandet måste tydligen vara följande: 

 Det ursprungliga ytlagret har under tidigare jordbruk och särskilt potatis- 

 odlingen väl omblandats, varvid podsolskikten utplånats. Fragment av blek- 

 jordcn jämte större delen av rostjorden finnas emellertid kvar på tjugo cm:s 



