[195] MARKSTUDIER 243 



utsikterna för ortstenbildning minskas; i lyckliga fall bör humustäcket 

 småningom åtminstone nedtill bli något mullartat och markvegetationen 

 inblandad med Oxalis acetocella. 



De markvårdsåtgärder, som kunna utföras å tallhedar (markberedning 

 m. m.) avse alla att söka framkalla ett tätare bestånd och en ökad 

 råhumusbildning. Härav blir givetvis en hastigare podsolering följden 

 (se sid. 1 86). Det nybildade humustäcket bearbetar kraftigt det mine- 

 raliskt rika materialet. Även om detta har relativt grov kornstorlek, 

 som på vissa sandhedar, synes vittringen försiggå nästan lika raskt som 

 eljest. En ökad podsolering blir följden och det är ej heller uteslutet, 

 att ortstensbildning kan inträda som följd av de markvårdande åtgär- 

 derna. En sådan ortstensbildning, som f. ö. antagligen aldrig skulle nå 

 någon större omfattning, utan blott resultera i spridda klumpar (jfr sid. 

 205), är på de torra marker i övre Norrland, där den skulle kunna 

 ifrågakomma, emellertid att betrakta som nyttig, enär den skulle öka 

 markfuktigheten och därmed minska faran för att marken återföUe i sitt 

 lågproduktiva skick. Att genom markvård nå så långt, att även å tall- 

 hedarna humustäcket bleve så gynnsamt, att podsoleringen åter av- 

 trubbades, och Oxalis acetocella kunde trivas anser jag tillsvidare vara 

 en utopi. Allra svårast torde det som nämnts vara att genom åtgärder 

 förbättra produktionen på de allra torraste, lavpodsolerade tallhedarna 

 i övre Norrland. Markprolilen i dessa antyder, att aldrig naturen själv 

 lyckats bereda möjligheter för mossornas trivsel på dessa hedar, och 

 då är det troligt att det även är svårt för människan att uppnå detta 

 resultat (utom genom bevattning). Utan mossor blir det emellertid ej 

 något verkligt gynnsamt, friskt humustäcke, vilket av allt att döma 

 synes vara det bestämmande elementet för skogen i den norrländska 

 marken. 



Som allmän slutsats angående podsoleringens skogliga betydelse torde 

 kunna sägas, att den för närvarande är svår att säkert skönja bland de 

 många andra faktorer, som influera på skogen. De på unga, svagt 

 podsolerade marker (se sid. 147) växande skogarna äro ofta i ett mycket 

 gynnsamt skick, som till någon del nog kan bero på podsoleringens 

 svaga utveckling men säkerligen mest på den gynnsamma fuktigheten. 

 En mycket god produktion borde därför kunna åstadkommas på de 

 klimatiskt välbelägna sandhedarna i de norrländska ådalarna, om man 

 genom bevattning från de högre liggande, sluttande moränterrängerna 

 kunde sörja för deras fuktighetsfråga. 



De olägenheter, som skogen eventuellt kan ha av såväl blekjord som 

 ortsten komma måhända en gång till synes, då man genom god mark- 

 vård bringat humuslagret i bästa möjliga tillstånd och nått det gräns- 



