[211] MARKSTUDIER 259 



Tab. 18. Kemiska analyser. 



B I e k j o r d, Övre rostjord, Sand, Undre rostjord, 



5 — 7 cm 7 — 10 cm 15 cm 22 — 24 cm 



An. 127 An. 128 An. 129 An. 130 



a b a a b a 



0/ 0/ 0/ 0/ 0/ 0/ 



/o /o /o /o /o 'o 



Humus I , ) — 2,11 0,47' — 1,78 



HjO 1°'^^ |— ej b. 0,63 — ej b. 



SiOj 77,17 77.48 -> 76,78 77,73 » 



TiOo 0,10 0,10 » 0,11 0,11 » 



Al^Ö^ 11,96 12,01 1 11,43 1105 >' 



Sil. Fe.,0.:, 2,04 2,04 » 2,00 2,02 » 



Lim. Pe.jOg 0,13 0,13 0,54 0,12 0,12 0,09 



CaO 1,25 1,25 ej b. 1,14 1,15 ej b. 



MgO 0,79 0.79 j> 0,76 0,77 s 



Na.^0 2,96 2,96 » 3,34 3,37 » 



K.2Ö 3,19 3,20 » 3,^9 3,12 » 



PgO. 0,04 0,04 s 0,07 0,07 » 



S:a 100,42 100,00 — 99i94 100,00 — 



AUO.J översk — +1,51 — — +0,66 — 



Analytiker: N. Sahlhom. Humus- och limonitbestämningar av O. Tamm. 



omedelbart efter torrläggningen; av en eller annan anledning har det planerade 

 odliiigsföretaget uppgivits sedan en ringa del av den torrlagda och tätt tegdi- 

 kade mossen sandkörts. Sanden är nästan humusfri och har aldrig medelst 

 plöjning o. d. blandats med torven. I det stora hela är ytan täckt av en ganska 

 tät matta av Aira flexuosa med bottenskikt av ymniga mossor: Hylocomium 

 parietinunij H. proliferum, Hypnum crista castrensis, Dicranum-arter, å vissa 

 fläckar Polytrichum commune m. fl.. Å somliga fläckar förekommer Vacci- 

 nium vitis idcea, ymnig med bottenskikt av de nämnda mossarna, å en fläck 

 Myrtillus nigra ymnig. Även några örter, såsom Godyera repens, Trientahs 

 europcea, Majanthemmn bifolium och Solidago virgaureo förekomma sparsamt. 

 Undervegetationen bär i viss mån prägel av gallringen; den har antagligen 

 varit fattigare på Aira flexuosa före denna. 



Marken är betäckt av 2 — 5 cm mäktig råhumus. Fyra cm torde vara den 

 normala mäktigheten. Råhumusen är rätt lucker, den är företrädesvis bildad 

 av mossrester. I allmänhet är en blekjord tydligt utbildad. Å en mindre 

 del av ytan, där den påförda sanden når en mäktighet av 25 cm är blekjorden 

 2,5 (mf 0,3) cm, 5 profiler. Å den större delen av ytan, där sanden endast är 

 10 — 15 cm mäktig, är blekjorden 1,1 (mf 0,08) cm, 13 profiler. Ehuru 

 blekjorden är fullt tydlig, har den ej det typiska utseende, som gammal blek- 

 jord i trakten, utan förefaller även vid ytligt påseende betydligt mindre in- 

 tensivt vittrad. 



Rostjorden är fullt tydlig och i allmänhet omkring 5 cm mäktig. Å de 

 delar av ytan, där blekjorden är starkast utvecklad, är också rostjorden mäk- 

 tigast, den når här ända till 10 cm. Ehuru rostjorden alltid är fullt tydlig, 

 synes den i likhet med blekjorden ej vara jämförlig med normal, gammal 

 rostjord. Under rostjorden ligger fin, gulaktig sand. Den är stundom ge- 



^ Provet var torkat vid 105*^ 



