[217] MARKSTUDIER 265 



Tab. 21 f. Kemiska analyser av utslammat lermaterial (av kornstorlek under 0,002 mm). 

 Analysen von abgeschlämmtem Ton (Korngrösse unter 0,002 mm). 



Blekjord Underlag 



An. 66 II An. 68 II 



Slammängd i procent av provet ... 6,0 3,5 



a b a b 



0/0/0/0/ 

 /o /o /o /o 



Humus 10,41 — 4,60 — 



Hygroskopiskt H^O 5,12 — 3,89 — 



Kemiskt bundet H^O 8,51 -- 8,63 — 



SiO, 49'9i 64,89 38,44 46,37 



TiOj 1,57 2,04 0,90 1,08 



AI2O3 19,16 24,91 21,59 26,04 



Sil. Fe^Og 1,87 2,43 10,12 12,21 



Lim. FegOj ej b. — 4,58 5,51 



CaO 0,91 1,18 0,72 0,87 



MgO 1,46 1,89 2,82 3,40 



Na^O 0,41 0,53 0,39 0,47 



KjO 1,62 2,11 3,36 4,05 



S:a 100,95 100,00 100,23 100,00 



AI2O3 översk — +19,60 — +19,28 



KjO : Na^O — 3,98 — 8,82 



Analytiker: O. Tamm. 



Blekjorden är askvit, skarpt utpräglad och varierar i iiiäktighet från 2 till 

 8 cm. I medeltal är den 4,7 (mf 0,3) cm, 8 mätningar. Den är relativt 

 skarpt avgränsad mot såväl råhtunusen som rostjorden. Denna senare är 

 rostgul, omkring 6 — 7 cm mäktig och förtonar nedåt i den grågula mjälan. 



Profilen visade tydligt utbildad blekjord och rostjord ända fram till den 

 gamla, år 1796 torrlagda sjöns strandlinje, som markeras i terrängen av ett 

 hak. Denna yta, jämte den nedanför det nämnda haket liggande i övrigt all- 

 deles likadana yta 14, påträffades av mig sommaren 191 2 och var den när- 

 maste impulsen till påbörjandet av min undersökning. Från ytorna 13 och 14 

 analyserades detta år icke mindre än 12 prov, ett onödigt stort antal, vilket 

 berodde på att jag ej ännu hade metodiken för undersökningen i något avse- 

 ende klar, och ej visste om den likformighet i sammansättning, som våra 

 jordlager faktiskt äga. 



Yta 14. Jtl., Ragunda s:n. Vid Pålgärd, öster om Indalsälven nära landsvägsbron. 



Tab. 22 a— c. 



Gammal skogsmark å mjäla, alldeles intill yta 13, men belägen omedelbart 

 nedanför det terrasshak, som representerar den gamla Ragundasjöns strand. 

 Höjd ö. h. cirka 136 m. Marken är alltså uppkommen år 1796. Här, liksom 

 å yta 13 har undersökts en smal remsa mark utmed en ravin. Vegetationen 

 liknar den å yta 13. Humuslagret är även liksom där uppblandat med stoft. 

 Under humuslagret finnes en fullkomligt likformig, grågul mjäla, utan varje 

 antydning till blekjord eller rostjord. 5 profiler. 



