[5] NUNNANS UPPTRÄDANDE I GUALÖV 1915— 1Q17 305 



i) Olika trädslag. 



2) Olika åldersklasser (framför allt gällde det att få buskskog skild 

 från trädbestånd). 



3) När- och frånvaron av underväxt samt 



4) Olika slutenhetsgrad. 



Först avfattades de två under sommaren härjade trakterna i skalan 

 1:4,000, varefter en sammandragskarta över hela skogen i skalan 

 1:10,000 upprättades. 



Vid äggrevisionen förfors sålunda, att arbetslaget genomgick skogen 

 i räta linjer, vilka sinsemellan hade ett bestämt avstånd av 70 m. På 

 vissa mellanrum i linjerna fälldes och undersöktes sedan provträd. Av- 

 stånden mellan provträden varierade allt efter behovet; i allmänhet an- 

 sågs ett avstånd av 70 m, motsvarande 2 träd pr har, vara tillfyllest. 

 Men å områden, där större noggrannhet var av nöden, togos provträden 

 tätare (med 50 m mellanrum); särskilt vidtogs denna försiktighetsåt- 

 gärd, om förändring eller variation i äggläggningens styrka visade sig. 

 Sedan ett provträd fällts, åsattes detsamma ett nummer och inlades å 

 den medförda 4,ooo:dels kartan. I ett protokoll antecknades sedan trä- 

 dets nummer, brösthöjdsdiameter, ålder, höjd, gräns mellan skorp- och 

 fällbark, kronans början, antal ägg å den uppåtvända halvan av trädet, 

 antal äggsamlingar (varvid skildes mellan nylagda och gamla, kläckta 

 eller okläckta ägg), dessas höjd ovan marken samt slutligen graden av 

 skadegörelse i kronan. Vid kvistningen av träden kvarlämnades långa 

 grenstumpar, då grenvinklarna voro eftersökta äggläggningsplatser. 



På detta sätt undersöktes äggläggningen på och omkring de under 

 sommaren 1916 härjade områdena av skogen. Sedan arbetet skridit så 

 långt ut från centrum av härjningen, att endast ett fåtal eller alls inga 

 ägg erhöllos per stam, fälldes provträden ej längre på bestämda avstånd, 

 men för att skydda sig för alla överraskningar togos ströprov här och 

 var över hela skogen. 



Alla iakttagelser angående äggläggningen protokollfördes, och på 

 grundval av dessa anteckningar har kartan uppgjorts. 



Då det gäller att få ett uttryck för äggläggningens styrka, är det enk- 

 last att blott uträkna antalet ägg pr stam och bestämma sig för, vid 

 vilket äggantal gränsen mellan stark och svag äggläggning skall dras. 

 För att underlätta fastställandet av denna gräns upplägges lämpligen 

 antalet ägg per stam å en horisontal axel och antalet träd med lika 

 många ägg på den vertikala axeln. Av den sålunda erhållna kurvan 

 (fig- 3) framgår, att över hälften av de undersökta 215 träden varit 

 fria från ägg eller på sin höjd haft 200 ägg per stam. Därefter faller 

 kurvan plötsligt, så att endast zg träd hava mellan 200 och 400 ägg 



