[7] NUNNANS UPPTRÄDANDE I GUALÖV 19 15— 191 7 307 



o. s. v. Det är därför lämpligt att ordna alla provträd med lägre ägg- 

 antal än 200 i en »svag» klass av äggläggning och att sammanföra alla 

 provträd med de mer sporadiskt förekommande högre äggantalen i en 

 klass för sig, klassen »stark». Vill man än ytterligare frånskilja de allra 

 starkast äggbelagda träden, synes detta lämpligen böra ske vid ett 

 antal av 800 ägg per stam, då ovan denna gräns endast enstaka träd 

 förekomma. Sedan gränserna för de olika äggläggningsgraderna bestämts, 

 hänföres varje provträd till endera graden. A den stora 400o:dels kar- 

 tan, där träden inprickats i skogen, sammanbindas alla punkter med 

 samma gradsiffra, och de så erhållna figurerna hava nedtransporterats 

 på en sammandragskarta. 



Emellertid kan mot detta sätt att bestämma äggläggningsgraderna vara 

 att anmärka, att ingen hänsyn tagits till trädens inbördes storlek. Ett 

 mindre träd kan nämligen vara relativt kraftigare äggbelagt än ett större 

 träd, som på sin stam har att uppvisa ett större antal ägg än det mindre, 

 ty ett litet träd dukar med sin ringa barrmassa under för ett vida mindre 

 antal larver än ett stort. Därför bör vid bestämmandet av äggläggnings- 

 graderna även hänsyn tagas till provträdens dimensioner, och äggantalet 

 per stam sättas i relation till den för äggläggning utsatta ytans storlek. 

 Erfarenheten från hösten giver vid handen, att äggen ytterst sällan läg- 

 gas inom trädets gröna krona, varför endast stamdelen därunder behöver 

 komma i betraktande; ytan av denna stamdel kan anses vara cylindrisk. 

 Som ovan nämnts, angavs i protokollet trädets diameter (d) och av- 

 ståndet från stubben till kronans början (h). Man har då cylinderytan: 

 2 7'h^=dh. Härmed skulle så provträdets absoluta äggantal (a) divideras, 

 men då avsikten ju är att fä fram relativa äggantalet (b) per stam, kan 



a 



konstanten T slopas, och man får då h = ^rr^ 



dh. 



Fig. 4 är en karta med relativa äggantalet till grund. En jämförelse 

 mellan de efter dessa olika principer upprättade kartorna, av vilka till följd 

 av utrymmesskäl endast den senare publiceras, ger till resultat, att ett 

 par områden intill korpralsbostället blivit nedflyttade i lägre klass — 

 varförutom enstaka mindre fläckar tillförts klassen »mycket stark». Vad 

 nu den första och viktigaste förändringen angår, så innebar denna, att 

 den enda timmerskogen på ifrågavarande trakt, sedan reduktion efter 

 storleken vidtagits, tillförts svagaste äggläggningsgfaden, vilken den ock- 

 så i verkligheten bör tillhöra. Det kan tyckas, att förändringarnas stor- 

 lek ej alls motsvarar det ökade arbetet med protokollsuträkningen, men 

 dels ger kartan fig. 4 en fullt riktig bild över äggläggningen, dels slip- 

 per man vid en ev. limning att bekymra sig om timmerskogen, vilket 

 medför en vinst i arbete och omkostnader för 5 — 6 härs limning. 



