318 IVAR TRÄGÅRDH [18] 



var avslutad. Vid denna tidpunkt hittades endast enstaka nunnelarver 

 i färd med att föfpuppa sig. De flesta icke fullvuxna larver, som an- 

 träffades, sågo sjuka ut och hängde fast med ett par av bukfötterna på 

 det sätt, som är karaktäristiskt för toppsjuka larver. En stor del larver 

 hade börjat förbereda förpuppningen genom att spinna fast sig i bark- 

 sprickor och deras kropp hade undergått den karaktäristiska förkortning 

 och avsmalning av bakkroppsspetsen, som föregår förpuppningen (fig. 

 6 b). Men vid denna tidpunkt hade de dödat sav parasitflugor, vilkas lar- 

 ver då blivit fullvuxna och genom ett vanligen på buksidan, framför det 

 första bukfotparet beläget hål begivit sig ned till marken för att förpup- 

 pas. De på dötta sätt dödade larverna utmärkas genom en något upp- 

 svälld och hård hud, och på denna fann man ofta vita, ovala äggskal, 

 vilka vanligen Voro avsatta på ryggsidan, på gränsen mellan segmenten, 

 och ej sällan fÖrekommo till ett antal av 4 — 6 st. (fig. 6 c). I de larver, 

 som ej voro Övergivna av sina parasiter, fann man fluglarver av två 

 slag, dels larver till Sarcophaga (Agna) affinis Fall. (fig. 6 a) dels en 

 större Tachinid-\-d,xv . Den senare var mycket sällsyntare än den förra. 



I mina anteckningar från denna resa finnes uppgivet, att i döda larver, 

 som voro belagda med dylika ägg, anträffades Agria affinis-ldirver. Ett 

 studium av litteraturen visar emellertid, att dessa ägg varit Tachinid- 

 ägg. Det kati därför tydligen inträffa, att AgrzaAarver utvecklas i 

 nunnelarver, som tidigare äggbelagts av larvflugor. Att inga Agrta-ägg an- 

 träffades, beror därpå, att denna art föder levande ungar, vilka omedel- 

 bart borra sig in i värddjuret och följaktligen ej kvarlämna några yttre 

 spår efter sig. Jag erinrar mig också att ha hittat enstaka, till utseen- 

 det fullt friska larver, som intersegmentalt hade ett par små fluglarver 

 på huden. Att vid undersökningen av angripna larver och puppor så 

 få Tac/iimd-laWer anträffades, kan förklaras därigenom, att dessa tidigare 

 än Agria-ldiVvetnaL gått ned till marken för att förpuppa sig. Men även 

 om denna förklaring är riktig, så visade dock den undersökning av 

 marken, som samtidigt utfördes, att ^^r/^-puparierna voro mycket talri- 

 kare än Tac/iinzd-puparierna. Då emellertid vid denna markundersök- 

 ning endast några kvadratmeters yta i härjningens centrum undersöktes, 

 är det möjligt, att de därvid vunna resultaten ej voro typiska för övriga 

 delar av skogen. 



Följande sommar ägnades även uppmärksamhet åt parasitflugorna. Vid 

 ett besök 15 — 16 juni voro nunnelarverna i 2:dra stadiet och härbärge- 

 rade inga ägg. I skogen voro däremot Tachinidema ofantligt allmänna, 

 och särskilt en stor art satt i stora massor pä skuggsidan av tallstam- 

 marna. Denna art har sedermera av herr O. RINGDAHL, Hälsingborg, 

 bestämts '(\\\ Parasetigena segregata^QiHT>. (fig. 7 b). Detta fynd är av 



