[25] NUNNANS UPPTRÄDANDE I GUALÖV i6 15— 191 7 325 



kommande nedifrån stammen, sällan behövt klättra högre än till de ne- 

 dersta grenarna av trädet, där de trots sitt slösaktiga sätt att äta funnit 

 näring hela sommaren. 



Angreppets följder för träden. 



Den hittills vid nunnehärjningar gjorda erfarenheten, att tallen vida 

 bättre än granen förmår att uthärda nunnans angrepp, vann genom 

 Gualöv-härjningen ytterligare bekräftelse. 



Endast ett fåtal träd torkade nämligen, och efter vad de båda prov- 

 ytor visa, som utlades för att studera de angripna trädens öde under 

 de närmaste åren, äro dessa träd sådana, vilka troligtvis under alla för- 

 hållanden skulle ha torkat. 



Av första provytans 53 träd hade 3 st. dött och avverkats vid min 

 revision i maj 1920. Dessas brösthöjdsdiameter var resp. 8, 13 och 

 9,5 cm., d. v. s. de voro mer eller mindre undertryckta träd. Under 

 191 9 hade ett träd med 6,3 cm. brösthöjdsdiameter angripits av den 

 större märgborren och dött; våren 1920 ynglade den större märgborren 

 i ytterligare två träd med resp. 8,2 och 13,5 cm. brösthöjdsdiameter. 



På den andra provytan hade av 43 träd fem st. dött; dessa hade en 

 brösthöjdsdiameter av resp. 7,10, 10, 12 och 15,2 cm. I ett träd med 

 10,5 cm. bhdm ynglade märgborren nu; detta träd hade en mycket liten 

 krona, inklämd mellan två närstående träds kronor, och det större döda 

 trädet (15,2 cm. bhdm) var likaledes behärskat av två närstående träd. 



De tallar, som dött å dessa provytor, hade alla angripits av den 

 större märgborren, och de voro av samma undertryckta typ, som de 

 vilka i ett friskt, fullslutet tallbestånd pläga angripas av märgborren. 



Det finns därför ingen anledning att tillskriva det tidigare nunne- 

 angreppet anledningen till att dessa tallar dött. 



Litteraturförteckning. 



AuRiviLLius, Chr. Om parasiterna hos Lymantria nionacha L. — Entom. tidskr. Arg. 20 



sid. 279 — 281. Stockholm 1899. 

 Bengtsson, S. Biologiska undersökningar över nunnan, dess parasiter och sjukdomar. — 



Uppsatser i praktisk entomologi. Stockholm 1902. 

 EscHERiCH, K. (i). Tote Nonneneier. — Naturvviss. Zeitschr. f. Först- und L^dwirtschaft. 



9 årg., h. 5, sid. 237 — 246. Stuttgart 191 1. 



(2). Nonnenprobleme. — Ibidem. 10 årg., h. 2, sid. 65 — 85. 



Kleine, R. Sarcophaga albiceps Meig. Primärparasit bei Saperda populnea L. — Ento- 



mologische Blätter. 6 årg., sid. 217 — 221. Berlin 1910. 

 Kramer, H. (1). Vom Auftreten der Nonne in der Oberlausitz 1908. Entomol. Wochen- 



blatt. 25 årg., sid. i — 4. Leipzig 1908. 



(2). Die Tachiniden der Oberlausitz. — Abhandl. d. naturforsch. Gesellschaft in 



Görlitz, bd. 27, 191 1. 



Meves, J. Bekämpfung der Nonne in Schweden 1898 — 1902. — Zentralbl. f. d. ges. Först- 

 wesen, h. i. Wien 1903. 



