EDVARD WIBECK 



■ .:■ : Yi7.\iit ■' 



OM OLIKA SKOGSODLINGSMETO- 

 DERS FORHÅLLANDE TILL UPP- 

 FRYSNINGSFARAN I NORRLAND." 



FÖREI.ÖPANDE MEDDELANDE FRÅN STATENS SKOGSFÖRSÖKSANSTALTS 

 AVDELNING FÖR FÖRYNGRINGSFÖRSÖK I NORRLAND, 



Stora delar av den teoretiska lärog;runden för svensk skogsskötsel äro 

 ovedersägligen ett lån utifrån. I synnerhet gäller detta om skogs- 

 föryngringsläran, vars metodik nästan helt och hållet vilar på ett 

 halvt till trekvarts sekel gamla erfarenheter från Tyskland, vilka sedan 

 av män sådana som SjÖGREEN m. fl. den svenska skogsodlingens före- 

 gångsmän och läromästare prövats goda och giltiga även för svenska, 

 men märk väl sydsvenska^ förhållanden. 



Att det icke gick an att sträcka lånet från det tyska .skogsbruket 

 ända till själva utsädet var den första hårda läxan, som svensk skogs- 

 odlingsverksamhet fick lära. Ytterligare ett par tre decennier och många 

 misslyckade kulturer i Norrland har det sedan behövts, innan vi kommit 

 någorlunda på det klara med, att det också finnes en lika viktig inom- 

 svensk proveniensfråga, och innan praktiken kunnat förmås att ta den 

 mest elementära hänsynen till detta förhållande. Och vare det långt 

 ifrån mig att här lägga hyende under den tron, att vi den dag, som är, 

 på långt när skulle vara vid bottnen av detta problem ens vad våra vik- 

 tigaste, skogsträd, tall och gran, angår. 



Jag har denna gång bragt proveniensfrågan på tal, icke för att i det 

 följande närmare sysselsätta mig med densamma, utan därför att den på 

 ett åskådligt sätt visar, hur de stora misstagen inom svensk skogsodling 

 kommit till; de ha städse tillgått så, att vi norröver överflyttat, vad vi 

 mottagit söderifrån, utan att därvid taga behörig hänsyn till skiljaktiga 

 khmatiska förhållanden. 



^ Under rubriken % Klimat och skogsföryngring-» har innehållet i denna uppsats i något 

 ändrad form såsom föredrag framförts vid de av Sveriges Skogsägareförbund anordnade kur- 

 serna i november 1920. 



^ När här och i det följande talas om Syd- och Nordsverige, så fattas dessa begrepp 

 rent geografiskt, d. v. s. till det förra räknas Göta- och Svealand med undantag av Dalarne, 

 under det Norrland (jämte Dalarne) anses omfatta såväl mellersta som norra Sverige. 



22. Meddel. /riin StnUns Skugs/örsöksaiista/t. Haft. 17. 



