SKOGSODLIN(;SMKTOI)ERNA OCH rpFKRYSNINGEN 343 



raare än vårsådden. Detta har nämligen undantagslöst blivit fallet vid 

 alla de jämförande försök, tills dato 27 stycken, som skogsförsöksanstal- 

 ten utfört varje är ända sedan 1912. Efter höstsådderna ha i genom- 

 snitt blott uppkommit ^j^^ till y. av det antal plantor, som uppkommit 

 efter vårsådder, utförda med frön av samma slag och till samma antal. 

 Nu ha emellertid alla dessa sådder utförts som rutsådder med markluck- 

 ring, och det kaji hända, att just den pä detta sätt utförda höstsådden 

 blir alldeles särskilt handicappad därigenom, att de nyluckrade rutorna 

 omedelbart utsättas först för höstens och sedan för påföljande vårs upp- 

 frysning, och detta innan sommarregnen hunnit tillpacka jorden samt 

 markytan bindas av den smula vegetation: anflog av Polytricha^ blad- 

 rosetter av Liizula, Carex piliUifcra m. fl., vilken redan första sommaren 

 plägar infinna sig i de på våren upphackade rutorna. Jag betonar ut- 

 tryckligen, att detta antagande tillsvidare blott är att anse som en lös 

 hjälphypotes. Stort intresse skulle det emellertid ha att genom en serie 

 parallellförsök med alla de tre tidigare jämförda såddmetoderna söka få 

 besked om, huruvida även höstsådd i oluckrade rutor eller i streck visar 

 lika stor underlägsenhet emot på samma sätt utförda vårsådder, som 

 fallet varit vis a vis rutsädden med markluckring. 



Själv är jag den förste att inse och medgiva, att samtliga de åsikter 

 och antaganden, som i det föregående framlagts rörande de olika sådd- 

 metodernas lämplighet för norrländska förhållanden, bort stödja sig pä 

 betydligt flera praktiska försök, än vad fallet är. Och detta desto mer 

 som flera av dessa försökskulturer gått så dåligt till, att de ur rent skoglig 

 synpunkt måste anses såsom fullkomligt misslyckade. Att åtminstone 

 en serie av kontrollförsök, utlagda i samma skogstyper som de föregående 

 försöken, men om möjligt spridda över ännu flera delar av Norrland, 

 skulle varit önskvärd, är utan vidare tydligt. Då emellertid efter allt 

 att döma Skogsförsöksanstaltens avdelning för föryngringsförsök i Norr- 

 land icke blir i tillfälle att nämnvärt öka det primära erfarenhetsmate- 

 rial, som ensamt fältförsöken kunna giva, samt sålunda icke häller att 

 praktiskt komplettera dessa försök i enlighet med de erfarenheter och 

 uppslag, vilka givetvis blott framkomma efter hand och under själva för- 

 sökens fortgång, så har jag ansett bäst att redan nu bekantgöra de 

 resultat, som föreligga, och därur söka draga de lärdomar, som det knappa 

 materialet synes giva. 



Såsom lätt inses, är valet av kulturmetoder en fråga av icke allenast 

 rent .skoglig, utan samtidigt av stor ekonomisk betydelse. Vid norrlands- 

 avdelningens fältförsök ha anteckningar förts både över den arbetsstyrka 

 och över den tid, som varje särskild avdelning krävt för sin anläggning. 



