IVAR TRÄGÅRDH 



UNDERSÖKNINGAR ÖVER DEN 

 STÖRRE MARGBÖRREN, DESS SKA- 

 DEGÖRELSE ÖCH BEKÄMPANDE. 



För ett tiotal år sedan voro nog märgborrarna och deras skadegörelse 

 skäligen okända för många av det praktiska skogsbrukets re- 

 presentanter i vårt land. Detta berodde delvis på att de ej då 

 voro så framträdande, som de sedermera blivit, och därför lätt förbisågos. 

 Genom LAGERBERGS arbete över den bekanta Särna-härjningen riktades 

 emellertid skogsmännens uppmärksamhet på märgborrarna och de faror 

 för skogen, som hota från dem, och mången fick ögonen öppna för 

 att märgborrarna voro en vida allmännare företeelse, än man hittills trott. 

 Vidare är det otvivelaktigt, att den under det sista decenniet allt all- 

 männare använda gallringsmetoden haft till följd, ej, som man ofta hör 

 uttalas, att märgborrarna spritt sig, men att de tilltagit väsentligt i an- 

 tal. Särskilt blev detta fallet, när till följd av vedprisets stegring det 

 blev ekonomiskt lönande att gallra i ungskogar. När denna gallring 

 utfördes på ett sådant sätt, att märgborrarna fingo de bästa möjligheter 

 att föröka sig, och de unga tallarnas kronor vanställdes till den grad, 

 att även den mest entomologiskt okunnige skogsman helt enkelt ej 

 kunde undgå att se förödelsen, så är det ej förvånande, att man från 

 allt flera delar av landet försporde klagomål över märgborrarnas framfart. 



Det var därför helt naturligt, att, när år 19 15 en skogsentomologisk 

 avdelning inrättades vid Statens skogsförsöksanstalt, undersökningar över 

 märgborrarna upptogos som första punkt på programmet för treårsperio- 

 den 1915 — 1917. 



Professor G. SCHOTTE framlade därför i samråd med förf. följande 

 program för dessa undersökningar: 



»Som redan i förslaget till program för skogsavdelningen mera i förbi- 

 gående omnämnts, bör märgborren i första rummet komma i fråga för 

 mera ingående undersökningar. Dess under senare åren observerade 

 härjningar så gott som över hela landet ha väckt hos skogsmännen syn- 

 nerligen allvarliga farhågor. Härom vittnar också en särskild till försöks- 

 anstalten inkommen skrivelse från ett av våra större skogsbolag. Dispo- 

 nenten Wilhelm Ekman framhåller sålunda, att märgborrens härjningar 



I- Meddel. fr&n Statens Skogsförsöksnnstalt. Haft. t 8. 



