undersoknin(;ar övkr dkx stcjrrk märgborren 3 



Ratzeburg (s. i o) omtalar, att han sett djuren svärma redan i början 

 av mars och slå sig ned på färska tallstockar. Han har vidare iakt- 

 tagit, att inträffande kyla avbryter svärmningen, så att djuren ofta först 

 i mitten av april börja att fortplanta sig. WarnköNIG, som år 1836 

 observerade svärmning redan i mars, fann sålunda ägg först i mitten 

 av maj. 



Enligt Ratzeburg framkomma de nykläckta skalbaggarna i juli eller 

 augusti, beroende på väderleken. För år 1836 meddelar R. närmare 

 data rörande utvecklingen. Temperaturen var under våren först gynn- 

 sam, men sedermera inträffade kylig väderlek. D. 24 april angrepos de 

 utlagda fångstträden och d. 27 voro modergångarna redan 2 cm långa 

 och innehöllo 30 — 40 ägg, d. 2 maj anträffades de första nykläckta larverna, 

 d. 18 voro larverna halvvuxna och d. 18 juni funnos puppor. D. 2 juli 

 påträffades nykläckta, outfärgade skalbaggar och d. 15 juli sågos de 

 första flyghålen. Samtidigt påträffades emellertid ännu så sent som i 

 mitten av maj färska modergångar och d. 4 juli halvvuxna larver. 



Ratzeburg fann följaktligen en utvecklingstid av 84 dagar under 

 delvis ogynnsamma väderleksförhållanden; enligt den av honom citerade 

 Thiersch tog utvecklingen under gynnsamma väderleksförhållanden 75 

 dagar i anspråk. 



Enligt Ratzeburg förekomma dylika sena svärmar som de av honom 

 år 1836 iakttagna endast sällan; det är dessa, som givit upphov till an- 

 tagandet av tvä eller till och med tre generationer årligen. Som bevis 

 för att denna uppfattning är oriktig anför Ratzeburg, att han år 1836 

 d. 2 augusti endast fann enstaka försenade kullar under barken, medan 

 däremot skotten av de närmast fångstträden stående tallarna voro fulla 

 av märgborrar; R. drager härav den slutsatsen, att moderdjuren efter 

 slutad äggläggning — detta må nu ske tidigare eller senare — åter gå upp 

 i tallkronorna. Han förnekar därför förekomsten av en 2:a generation 

 och tyder de senare ■ — i mitten av maj — förekommande modergångarna 

 som resultat av senare svärmar, som tillhöra samma generation som de 

 tidigare. 



Hos H artig finna vi något senare den uppgiften, att han funnit den 

 större märgborren äggläggande d. 2 juli. 



Från Perris' uppgifter kunna vi i detta sammanhang se bort, då de 

 hänföra sig till trakter med vida varmare klimat än Tysklands. 



En från Ratzeburgs något avvikande ståndpunkt intager Altum 

 (I, s. 231), som visserligen anser en generation pr år som regel, men 

 synes böjd att tro, att en andra generation under särskilt gynnsamma 

 förhållanden kan hinna utvecklas. Han har nämligen iakttagit nykläckta 

 skalbaggar såväl i mitten av juni som i slutet av augusti. 



