8 IVAR 'lRA(rARDH 



under nuvarande klimatiska förhållandena i Tyskland sannolikt blott 

 en generation årligen hinner att utvecklas. 



Boas ingår ej närmare på märgborrarnas generationsförhållanden och 

 lämnar inga data utan säger endast (I, s. 190): »Efter hvad der foreligger, 

 maa det anses for at vasre Regien, at der er to Generationer om Aaret: 

 de overvintrende Biller laegger ALg tidlig om Foraaret, Marts — April; 

 det heraf framkomne Kuld laegger ALg midt om Sommeren; sidst- 

 naevnte /Eg udvikler sig til det Kuld, der overvintrer som fuldkomne 

 Insekter». BOAS' arbete framkom ju också under åren 1896 — 98, således 

 före Knoches undersökningar, varför det var honom obekant, att hos 

 många barkborrar det åtgår rätt lång tid, innan könsorganen mogna. 

 Han skriver också (s. 180): »Som hos saa mange andre smaa Insekter 

 er Udviklingen hos Barkbillerne hurtig; i Lobet av naeppe to Maaneder 

 kan mange af dem gennemlobe Udviklingen fra ALg til Bille; de fleste 

 av dem optraeder derfor i to (undertiden maaske endog i tre) Genera- 

 tioner efter hinanden om Aaret.» 



Detsamma gäller om LÖVENDAHLS uppgifter. Även han sluter sig till 

 förekomsten av två generationer på grund av de iakttagelser han gjort 

 i Danmark. 



Ingen av dessa författare har emellertid i detalj följt utvecklingen eller 

 gjort anatomiska undersökningar, varför det varit dem omöjligt att avgöra, 

 huruvida de av dem omnämnda senare kullarna äro dotter- eller systergenera- 

 tioner till den tidigare kullen. 



En dylik undersökning har emellertid helt nyligen utförts pä den 

 mindre märgborren i Skottland av Walter RiTCHlE. 



RiTCHlE fann d. 12 augusti 1915 nykläckta imagines av den mindre 

 märgborren, vilka voro i färd med att krypa ut. Inga moderdjur funnos 

 vid denna tidpunkt kvar i modergångarna. De nykläckta märgborrarna 

 insamlades, allt efter som de kröpo fram, och insläpptes i en musslinsbur, 

 vari unga tallar planterats. I buren placerades liggande ett par tall- 

 stockar dels med tjock, dels med tunn bark för att möjliggöra ägglägg- 

 ning. Efter ett par dagars förlopp hade märgborrarna börjat urholka 

 skotten av de unga tallarna; däremot gjorde de intet försök att lägga 

 ägg; ännu så sent som i november och december samma år funnos 

 djuren kvar i skotten i ett letargiskt tillstånd, och de betjänade sig tyd- 

 ligen av skotten som övervintringskvarter. En noggrann undersökning 

 av tallstockarna visade, att ingen äggläggning försiggått. 



Beträfifande utvecklingstidens längd iakttog RiTCHiE följande. I januari 

 1 91 6 fann han massor av tlen mindre märgborren övervintrande i av- 

 brutna tallskott, som lågo på marken och brutits av i december 1915. 

 I a[)ril började djuren att lämna skotten och begåvo sig upp i trädens 



