22 IVAR TRÄGARDH 



under det närmast på angreppet följande aret, att skotten ej utvecklas 

 normalt utan bli betydligt kortare och få kortare barr (fig. 7). Redan 

 följande år utveckla sig emellertid årsskotten normalt. 



Detta förlopp, som redan beskrivits av Ratzeburg, synes dock vara 

 mera sällsynt. 



b. När sker närings gnage t? 



I allmänhet finner man i litteraturen den uppgiften, att det är de ny- 

 kläckta skalbaggarna, som i juli och augusti begiva sig upp i tallkro- 

 norna (Holmgren s. i 24); Grönberg (s. 192) uppgiver, att detta i mellersta 

 Sverige sker först i början av augusti. Redan innan regenerationsgnagets 

 förekomst och den därmed sammanhängande skadegörelse i kronorna före 

 den nya generationens framträdande påvisats, finner man emellertid en- 

 staka uppgifter om kronangrepp redan i juni. Så t. ex. hos Altum 

 (III, s. 300 — 301), vilken därav drager den slutsatsen, att märgborrarna 

 detta är utvecklats 3 — 4 veckor tidigare än vanligt, samt hos Fritz 

 (s. 64), som omtalar kronangrepp i början av juni. 



I båda dessa tillfällen har det otvivelaktigt varit fråga om regenera- 

 tionsgnag. 



Även i värt land förekommer ett dylikt regenerationsgnag allmänt, 

 varför kronangreppen börja vida tidigare, än man förut antagit. 



Sommaren igi8 upptäckte förf. märgborrar i tallskott redan den 10 

 juni i Sörby kronopark och vid ett besök i slutet av juni hos jägmästare 

 H|. SylyÉN i Grönsinka meddelade han mig, att man, som han tidigare 

 (s. 672) påvisat, praktiskt taget under hela sommaren finner märgborrar i tall- 

 skotten; på en exkursion var det också en lätt sak att på kort tid insamla ett 

 hundratal märgborrar, som höllo på att borra ur skott. SylvéN höll 

 före, att dessa vore hanar, som lämnat de äggläggande honorna och nu 

 höllo på med regenerationsgnag för att sedermera ånyo taga itu med 

 fortplantningen. En undersökning av könet hos 50 st. insamlade exem- 

 plar visade emellertid, att jämnt hälften utgjordes av hanar och hälften 

 av honor. Då den nya generationens märgborrar vid denna tidpunkt 

 ej ännu kläckts, är det tydligt, att dessa djur utgöras av vårsvärmens 

 moderdjur, vilka efter slutad äggläggning lämnat modergångarna och 

 bege sig upp i tallkronorna för att regenerera könsorganen, och detta 

 antagande bestyrkes av RiTCHiES experiment, som just ådagalade, att 

 moderdjuren i slutet av juni och början av juli bege sig i\äg från mo- 

 dergångarna för att flyga upp i tallkronorna. 



Om man sammanställer RlTCHlES' uppgift, att hanarna krypa ut först, med 

 det förhållandet att vid Grönsinka de båda könen voro lika talrika, 



