UNDERSÖKNINGAR ÖVER DEN STÖRRE MÄRGBORREN 27 



av den större märgborren i mitten av augusti, vilka troligen böra upp- 

 fattas som en 2:dra kull. Dessa båda iakttagelser synas mig bestyrka 

 riktigheten av antagandet, att det är förekomsten av lämpliga yngelträd 

 under sommaren som avgör, om en 2:dra kull skall komma till utveck- 

 ling eller ej. I det ena av de båda anförda fallen var det ett under 

 flera år upprepat övcrvintringsgnag, i det andra fallet tallmätarens före- 

 gående skadegörelse, som gjort träden lämpliga. I stort sett förekommer 

 emellertid dylik skadegörelse så pass sällan, att till följd därav endast 

 undantagsvis en 2:dra kull kommer till utveckling. 



Vad slutligen det tredje antagandet, eller att dödlighetsprocenten skulle 

 vara så hög hos de regenererande märgborrarna, så kan en hög dödlig- 

 hetsprocent hos dem bero antingen på inre eller yttre orsaker. RiTCHlE 

 (a. s.) uppgiver om den mindre märgborren, att dödligheten hos de för 

 andra gången ynglande moderdjuren var hög och att endast en viss 

 procent lade ägg, med lämnar f. ö. inga detaljerade upplysningar. Dä 

 djuren vid hans experiment givetvis voro skyddade för angrepp av yttre 

 fiender, skulle det i detta fall vara fråga om inre orsaker. Emellertid synes 

 mot detta antagande den principiella invändningen kunna göras, att det 

 vore egendomligt, om ä ena sidan alla märgborrar skrede till regenera- 

 tionsgnag, å andra sidan flertalet av dessa därefter skulle dö. Ett dylikt 

 missförhållande mellan arbete och resultat brukar ej förekomma i naturen. 

 Återstår antagandet, att dessa märgborrar skulle decimeras av yttre or- 

 saker, något som givetvis förekommer men i en grad, som undandrager 

 sig alla beräkningar. 



Mig förefallnr det mest sannolikt, att märgborrarnas regenerationsgnag 

 har till uppgift att möjliggöra ett utnyttjande av de yngeltillfällen, 

 som ev. kunna yppa sig längre fram på sommaren, eller m. a. ord bilda 

 en reserv, som kan rycka fram, om angreppspunkter finnes. 



I våra dagars skogar kan en dylik reserv för visso förefalla skäligen 

 obehövlig. Men det är ej för ett liv i dessa, som regenerationsgnaget 

 utbildats, utan för ett liv i av människohand orörda naturskogar, och 

 efter allt att döma äro existensvillkoren i dessa ej så gynnsamma för 

 märgborrarna, att ej en reserv kan behövas. 



Som sammanfattning av ovanstående kan sägas, att skade- 

 görelsen i kronorna i värt land ej endast försiggår under den 

 senare delen av sommaren, när den nya generationens märg- 

 borrar utöva sitt näringsgnag för att sedermera vid uppnådd 

 könsmognad efter övervintringen fortplanta sig. Den förekom- 

 mer även tidigt på våren före äg g läggningen samt under förra 

 delen av sommaren, vid vilken tid den orsakas av märgborrar, 

 som svärmat pä våren och efter avslutad fortplantning och 



