UNDERSÖKNINGAR OVKR DEN STÖRRE MÄRGBORREN 31 



lantider, och de vanligen ej åtföljas av någon deformering av kronan 

 eller försämring av stamformen, så förefaller märgborrarnas kronskade- 

 görelse att vara av vida oskyldigare beskafifenhet, än vad de stympade 

 kronorna synas bära vittnesbörd om. Men i detta fall bedrager skenet, 

 ty den minskning i assimilationsmassan, som i extrema fall blir följden, 

 kan enligt jägmästare MÅRNS beräkningar uppgår till 30 °i och resultera 

 i en nedsättning i diametertillväxten av ända till 22%. Det är således 

 betydande värden, som årligen gå till spillo genom dessa skenbart så 

 oskyldiga angrepp. Vi få ett begrepp härom, om vi utgå från att av Sve- 

 rigns 20 miljoner har skogsmark är arealen av relativt normala tallsko- 

 gar i den ålder, att de gallras, i miljon har med en kubikmassa av 75 

 m'^ pr har och en årlig tillväxt av 6,°o\ d. v. s. 4,5 miljoner kubikmeter; 

 räkna vi vidare med en gallring vart tionde år och en nedsättning av 

 diametertillväxten av endast 10%, så blir detta en minskning av 45,000 

 m^ om året och efter ett värde av 5 kr. pr m' 225,000 kr. 



Angrepp, som upprepas två år i rad, har förf. av naturliga skäl ej 

 varit i tillfälle att se i ungtallbestånd. Enstaka iakttagelser, gjorda i äldre 

 bestånd, synas emellertid visa, att även dessa förlöpa godartat, om man 

 ser bort från tillväxtminskningen. Fig. 9 ger oss en god föreställning 

 om förloppet härvid. Under åren 19 10 — 19 12 skedde avverkningar i 

 beståndet, varvid ej blott toppar utan även stammar i stor utsträckning 

 blevo kvarliggande obarkade i skogen. Från och med 1913 fick intet 

 virke kvarligga obarkat i skogen och efter denna tid har trädet börjat 

 repa sig och åter bygga upp den stympade delen av kronan. 



Helt annorlunda blir förhållandet, om angreppen upprepas år efter år, 

 ty i så fall trycka dessa en bestämd och varaktig prägel på trädens ut- 

 seende. Det är framför allt i närheten av kolmilor och sågverk samt i 

 grannskapet av städer och andra samhällen, som tallarna deformeras av 

 de svärmar av märgborrar, som årligen söka sig upp i deras kronor 

 (jämför sid. 49 — 50). 



Innan vi ingå på de mer eller mindre fantastiska former, som tallkro- 

 norna därvid erhålla, är det emellertid skäl att dröja vid ett moment, 

 som synes spela en utslagsgivande roll vid kronans reaktion mot beskär- 

 ningarna, nämligen skottens förmåga att genom nya knoppar ersätta den 

 förlorade barrmassan och den olikhet, som i detta avseende råder dels 

 mellan skott av olika åldrar, dels mellan skottens olika delar, dels slut- 

 ligen mellan träd av olika ålder. 



Om, som fig. 1 1 a visar, ett ettårigt skott genom ett angrepp tidigt 

 på våren eller försommaren dödas i spetsen, alldeles nedanför spetsknop- 



' Enligt Maass' växtlighetsgrad 0,4 är kvarvarande kubikmassan i 35-årig skog 77 m' 

 och tillvä.xtprocenten 8,1. 



