UNDERSÖKNINGAR ÖVER DEN STÖRRE MÄRGBORREN 41 



Övriga uppgifter från södra Sverige, att tallarna dött till följd av kron- 

 skadegörelse, hänföra sig till tillfällen, när fröträd kvarlämnats. I GuU- 

 bergs revir (A. Liedholm) visade sig t. ex., att å ett under vintern 1915 

 — ig 1 6 avverkat trakthygge på Kungs-Norsby kronopark sommaren 19 16 

 samtliga fröträd voro så starkt angripna, att de ansägos böra avverkas. 



Det är ej förvånande, att just fröträden äro de, som duka under för 

 märgborrarnas kronangrepp. Ty märgborrarna flyga ej längre än nöd- 



Fig. 18. 550 stycken av märgborrar urholkade och nedfallna skott, vid 

 foten av det fröträd, under vilket de uppsamlats. Grönbo den 

 24 juni 1916. — 550 Stiick von Waldgärtner ausgehöhlte, 

 herabgefallene Sprosse. 



vändigt, när de skola föröva sitt näringsgnag. Den mängd märgborrar, 

 som utvecklas under den på avverkningen följande sommaren under bar- 

 ken av stubbarna, koncentreras därför i första hand, så långt utrymmet 

 tillåter, i fröträdens kronor (fig. 17), under vilka man kan räkna över 

 550 års- och fjolårsskott (fig. i8). 



Mycket belysande i detta avseende äro de data, som lämnats av över- 

 jägmästare A. Sylvén (s. 153 — 154), vilken iakttagit, att fullt felfria 

 och kraftiga fröträd redan efter tre års förlopp varit av märgborrar stym- 

 pade till oigenkännlighet, ja ofta återfunnits som torrfuror. 



