UNDERSÖKNINGAR ÖVER DEN STÖRRE MÄRGBORREN 55 



30-årigt tallbestånd om ett par hundra tunnland, uppdraget på kala ljung- 

 marker. I samband med en resa till KoUeberga var förf. i tillfälle att 

 imdersöka skogen. Det visade sig, att ett stort antal träd spridda över 

 hela skogen voro dödade antingen av märgborrar eller av den större 

 tallviveln. Särskilt de av den senare angripna träden voro i stor ut- 

 sträckning avbarkade av hackspetten, sä att de vita stammarna lyste på 

 långt håll. Anledningen till härjningen var utan tvivel att söka däri, 

 att till följd av bristande arbetskraft gallringar ej kunnat utföras i tid, 

 utan att ett stort antal träd blivit undertryckta och till följd därav lämp- 

 liga yngelträd för dessa insekter, vilka år efter år fått ostört föröka sig. 

 Insekterna hade delat upp stammarna så emellan sig, att de träd, som 

 voro angreppsdugliga på våren, föUo offer för märgborren, varemot se- 

 nare angreppsdugliga träd dukade under för tallviveln, som uppträder 

 först i slutet av juni och början av juli. 



Dessa iakttagelser bestyrka, som lätt inses, riktigheten av den ovan 

 formulerade satsen, att det beror av tidpunkten, när träden äro så att 

 säga färdiga att angripas, vilken insekt som angriper dem. Infaller denna 

 tidpunkt sä sent på sommaren, att inga insekter då yngla, så kan det 

 mycket väl hända, att det dör utan insekternas medverkan; man an- 

 träffar också många undertryckta, döda träd, på vilka inga spår efter 

 skadeinsekter kunna upptäckas. 



A andra sidan kunna, som nyss framhållits, även härskande eller 

 medhärskande träd bliva yngelträd för märgborrarna, ehuru detta torde 

 förekomma mera sällan. Men dessa träd äro då säkerHgen förut på ett 

 eller annat sätt skadade. 



Förutom de undertryckta träden, vilka i naturskogen representera den 

 normala yngelplatsen för märgborren, finnes även en annan kategori, 

 som lämnar ett viktigt bidrag, nämligen de vind- och kanske i ännu 

 högre grad de snöbrutna träden. Även i detta fall är det de under- 

 tryckta stammarna, tillhörande III och ännu mera IV kronskiktet, som 

 utgöra yngelträden, därigenom att det framför allt är dessa som drabbas 

 av snöbrott. SCHOTTE lämnar (sid. 140) en uppgift på, huru snöbrotten 

 fördelade sig på en orörd försöksyta n:r 27 III å Jönåkers häradsall- 

 männing. Av denna framgår, att av III kronskiktets träd 35,5 % hade 

 skadats av snöbrott, medan av IV kronskiktet ej mindre än 90,6 % ska- 

 dats och motsvarande siffror för I och II kronskiktet voro resp. 15,9 

 och 31,5. 



I bifogade tabell ses resultatet av en liten undersökning rörande 14 

 snöbrutna eller snöböjda tallstammars öde i Kila kronopark. Av denna 

 framgår, att den större märgborren angripit 71,4 % av de snöbrutna 

 träden. Av de fyra stammar, som ej angripits, voro tre stammar, vilka 



