UNDERSÖKNINGAR ÖVER DEN STÖRRE MÄRGBORREN 65 



Tabell X, utvisande de olika barkborrearternas förekomst på fångstträd, falida vid olika 

 tidpunkt. Bispgården 19 19 — 1920, e = exponerad; b = beskuggad. ■ — Das Vorkom- 

 nien verschiedener Borkenkäferarten an Fangbäumen, zu verschiedener Zeit gefällt, e = 

 exponiert; b = beschattet. 



bleka bastborren våren 1918 ynglade i träd, som voro fällda under tiden 

 2 juli till 8 december föregående år, men ratade de i april och maj 

 samma år fällda träden. Huru de förhålla sig ifråga om virke fällt un- 

 der tiden januari — mars, framgår ej av denna serie, då inga stammar 

 fälldes under denna tid. Men en liten undersökning, som gjordes i juli 

 19 16 vid Bjurfors på ved, som huggits föregående vinter, visar, att vir- 

 ket under tiden januari — mars hastigt förlorar sin tilldragningskraft pä 

 den bleka bastborren, i det procenten angripna träd, som för januari 

 var 15,8, sjönk till 4 i mars (fig. 27). 



På samma sätt som den bleka bastborren förhåller sig den randiga 

 vedborren {Xyloterus lmeatus\ vilken lever i veden och därför kan välja 

 samma yngelträd utan att konkurrera med den bleka bastborren. Dessa 

 båda arter kunna således med fog räknas till de utpräglat sekundära 

 arterna. 



Det finns emellertid ännu mera sekundära arter, vilka rätteligen borde 

 kallas tertiära, om ej denna term förut vore upptagen för annat ända- 

 mål. Dit hör den mångtandade bastborren {Ips laricis). Av ta- 

 bellen framgår nämligen, att denna uteslutande ynglade i exponerade 

 stammar, som huggits i juli och augusti föregående år. Vidare framgår, 

 att den fyrtandade barkborren {Pityogenes guadridefis) ej ynglar i virke, 

 fällt tidigare än i december, samt att den trubbtandade barkborren [Ips 

 proxhnus) nära överensstämmer med den större märgborren, men är ett 

 utpräglat solskensdjur, som ej ynglar i beskuggade stammar. Att den 

 ej ynglat i de stammar, som fällts i april och i början av maj, beror 

 säkerligen därpå, att den svärmar senare än den större märgborren var- 

 för dessa stammar vid denna tidpunkt äro fulla av märgborrar. 



Det är av intresse att jämföra denna serie med en nn ", som erhölls 

 vid Bispgården 1919 — 1920 och som framgår av tabellen n. X. Denna 



5- Meddel. /rån Statens Skogs/örsbksanstalt. Hiift. i8- 



