68 IVAR FRÄGARDH 



bastborren samt den randiga vedborren, och den tredje gruppen utgöres 

 av den mångtandade barkborren. 



Granska vi tabellerna närmare, sä finna vi, huru överensstämmande 

 resultaten äro i fråga om den mångtandade barkborren [Ips laricis); på 

 båda lokalerna har den endast ynglat på exponerade stammar och ute- 

 slutande pä dem, som huggits så långt tillbaka i tiden som i juli eller 

 augusti föregående är. Även i fräga om ^en trubbtandade barkborren 

 [Ips proxinius) är överensstämmelsen mycket god. Vi observera emeller- 

 tid, att vid Bispgården virke fällt i början av oktober hinner undergå 

 sådana förändringar, att den trubbtandade barkborren ratar det; vid 

 Gammelkroppa däremot har förändringen försiggått långsammare, enär 

 virke, fällt så tidigt som i slutet av september, följande vår angreps. 

 Den omständigheten, att beträffande båda arterna avvikelserna gå i 

 samma riktning, talar för att vi hava att göra med inverkan av klima- 

 tiska faktorer, och denna förmodan stegras till visshet, när vi se, att 

 ytterligare två arter visa avvikelser i samma riktning. Dessa arter äro 

 den bleka bastborren {Hylurgops palliatus) samt den randiga vedborren 

 [Xylotenis lineatus)^ av vilka den förre vid Bispgården ratat virke fällt i 

 augusti föregående år, medan vid Gammelkroppa även tidigare, i juli, 

 fällt virke angreps; skillnaden beträffande den randiga vedborren uppgår 

 till en månad. Virke fällt i juli vid Bispgården har således följande år 

 ej blivit angripet av någon bark- eller vedborre, men vid Gammelkroppa 

 ynglade tre arter i detsamma. Man tvingas härav till det antagandet, 

 att vid Bispgården virket till följd av temperatur, nederbörd eller ev. 

 insolation förändrats hastigare än vid Gammelkroppa. 



Vidare observera vi, att vid Bispgården varken den bleka bastborren 

 eller den randiga vedborren ynglat i exponerat virke, något som de 

 gjort vid Gammelkroppa. Även i detta fall kan det ej gärna vara fråga 

 om någon tillfällighet, därtill äro observationerna för många. För när- 

 varande är det emellertid omöjligt att säga, huru denna företeelse skall 

 tolkas. 



Diskussionen av resultaten beträffande den större märgborren har med 

 avsikt uppskjutits till sist, enär den bäst föres mot bakgrunden av de 

 data, som vunnits i fråga om de andra barkborrearterna. Den större 

 märgborren avviker från de övriga därigenom att den på båda lokalerna 

 förekommer såväl på exponerat som beskuggat virke, något som man 

 i betraktande av dess vanor även kunde vänta. På exponerat virke för- 

 håller den sig på båda lokalerna nästan lika; den skillnad på knappt en 

 månad, som förefinnes, skulle man vara böjd att uppfatta som en till- 

 fällighet, om den ej ginge i samma riktning som i fråga om andra 

 barkborrearter. 



