[7] MÄRGBORRF.NS KRONSKADECIORELSP: 87 



Arskrans 1914 1913 1912 1911 1910 1909 190& 1907 1906 



Rel. ass:massa 1,3 1,0 0,8 0,6 0,5 0,5 0,4 0,4 0,3 



Rel. barrantal. 1,4 1,0 0,7 0,7 0,6 0,6 o,^ 0,4 0,4 

 Rel. assimassa 



pr skott 1,8 1,0 0,6 0,4 0,3 0,3 0.2 0.2 0,1 



För att kontrollera antagandet angående assimilationsmassans propor- 

 tionalitet med kuben på barrlängden ha en del mätningar över barr- 

 dimensioner verkställts. Av en i slutet 30-årigt tallbestånd stående tall- 

 stam insamlades 100 barr från vardera sista årsskottet å huvudgrenaxel 

 i tredje och tjärde kvistvarven från toppen räknat och likaså från lägsta 

 barrbärande gren och från en gren belägen något kvistvarv högre upp 

 i kronan vardera 100 barr. A dessa barr uppmättes längden på mm 

 när och bredden med hjälp av i 0,01 mm avläsbar mikrometer. 



Resultatet blev följande: 



Barrlängd mm ; 38 52 36 28 



Barrbredd mm 1,34 1,06 1,19 1,00 



L:B 31,5 31,3 30,2 28,00 



Siffrorna tala för sig själva. Tydligen växer barrbredden i samma 

 proportion som barrlängden, åtminstone i det allra närmaste. 



A 40 stycken av de insamlade barren uppmättes mikroskopiskt tjock- 

 leken av det klorofyllförande lagret, varvid ett mått togs å den plana 

 och ett å den välvda sidan av barret, varefter medeltal beräknades av 

 dessa två värden. 



Resultatet blev följande: 



Barrlängd mm 21.2 29,0 38,9 51,2 60,3 



Mäktighet hos klo- 

 rofyllförande la- 

 ger, o, ox mm... 13,1 14,8 20,1 25,4 26,2 



Utj. värden 12, $±0,72 i5,5±o,9i i9,7±o,67 25,1+0,72 28,5±o,99 



Även i detta fall synes i det närmaste direkt proportionalitet före- 

 ligga. Kurvan för direkt proportionalltet ligger i alla händelser helt inom 

 felgränserna för de funna värdena. Även om alltså enligt ovanstående 

 siffror antagandet, att assimilationsmassan är proportionell med kuben pä 

 barrlängden, skulle kunna innebära någon liten överskattning av de större, 

 i övre delen av kronan placerade barren, tillkommer emellertid ett för- 

 hållande, som gör, att stegringen kanske snarare borde antagits ännu 

 något starkare, nämligen det tack vare starkare belysning större assimila- 

 tionsvärde, som de övre kvistvarven böra äga. 



