[11] MÄRGBORRENS KK( )NSKADK(;()KEI,SE 91 



giva de avvikelser från den allmänna gången av varje tillväxtserie, som 

 äro beroende av andra faktorer än de allmänt klimatiska. 



Säkerhetsberäkningar. 



Beräkna vi med hänsyn tagen till antalet bestämningar i de olika 

 serierna ävensom till tillväxtbeloppens storlek medelavvikelsen för difte- 

 renserna i seriegruppen i — 3c för åren igo8 — 1913 erhålles sififran +4.20 

 enheter gällande ett medelvärde av 16 stammar. De ur detta värde 

 beräknade medelavvikelsevärdena för de skilda serierna anträffas i tabell 

 3. Dessa värden angiva den individuella variationen kring tillväxtkurvan. 

 För exempelvis serie 2 bör alltså ej större avvikelser än + 11,9 enheter 

 behöva befaras. Samma avvikelsegränser borde naturligtvis även gälla 

 åren 19 14 — 19 15 om ej andra förhållanden tillkommit. 



För de nämnda två åren tillkommer emellertid det förhållandet att 

 den faktor som angav de klimatiska avvikelserna var betydligt svagare 

 bestämd än för övriga år. Den härstammar nämligen endast från serie 

 I och bör följaktligen vara behäftad med medelfelet + 4,20. Differensen 

 för år 191 5 och serie 2 bör således ha ett medelfel lika med 



± s/3,96- +4,20^ = + 5,8. 



På samma sätt ha värden för övriga serier beräknats och återfinnas i 

 tabell 3 som »medelfel 19 14 — 19 15». 



Ovan nämndes att medelavvikelserna beräknats med hänsyn tagen 

 till tillväxtbeloppens storlek. Det förefaller nämligen troligt, att medel- 

 avvikelserna skola i relativt tal vara konstanta, d. v. s. för dubbla till- 

 växtbeloppet bör medelavvikelsen vara dubbel. Någon sådan tendens 

 kan visserligen knappast utläsas ur differenserna i tabell 3. I någon 

 mån bör den ju även uppvägas av de relativt ökade bestämningsfelen 

 å de lägre tillväxtvärdena. Vi kunna alltså anse oss räkna synnerligen 

 hårt, om vi antaga förhållandet fullt ut göra sig gällande. 



De erhållna värdena å medelavvikelsen gälla i så fall tillväxtbeloppet 

 100 och de i tabell 2 intagna värdena kunna betraktas som absoluta 

 tillväxtvärden. För serie 3a erhålla vi alltså 1,66 ' 6,56: — 10,9 som medelfel 

 å avvikelsen för 1915. På samma sätt ha de i tabell 3 för var och en 

 av differenserna för åren 1914 och 191 5 införda värdena erhållits. Som 

 av tabellen framgår synes Tölögruppen vara behäftad med mindre indi- 

 viduella variationer. 



Med hjälp av de erhållna medelavvikelserna eller, om vi så vilja, 

 medelfelen kunno vi så bedöma arten av de i tabellen införda värdena. 

 Det får då med säkerhet anses fastställt, att för åren 1908 — 1913 samt- 

 liga avvikelser kunna förklaras som beroende av tillfälliga individuella 



