92 L. MATTSSON MARN |121 



variationer hos stammarna eller av tillfälliga bestämningsfel medan för 

 åren 1914 och 1915 tydliga tecken föreligga, att främmande krafter varit 

 i verksamhet. Dessa krafter skulle då vara för är 1914 gallringens främ- 

 jande och för år 191 5 samma främjande och insektsskadegörelsens åter- 

 hållande inverkan. 



Gallringarnas och märgborrangreppens inverkan å tillväxtbeloppet. 



Bestånden 2, 5 och 6 skulle enligt de inmätta siffrorna vara genom- 

 gångna med lika starka gallringar, varvid c:a 25 % av grundytan bort- 

 tagits. De reagera emellertid rätt sä olika för gallringarna. Serie 2 anger 

 ej alls någon förändring är 1914, utan först följande år inträder en ök- 

 ning av 20 % -enheter. Serierna 5 och 6 däremot ange lika starka ök- 

 ningar, resp. 28 och 29 °o -enheter redan första året, och i det av insek- 

 terna relativt orörda beståndet 5 fortsattes denna ökning följande år med 

 ytterligare 20 % -enheter. Vad serierna 5 och 6 beträffar är tillväxtökningen 

 på grund av gallringen odisputabel. Att sådan ökning ej kan spåras i serie 

 2 kan ju vara beroende av rent tillfälliga ogynnsamma kombinationer av 

 värden. En möjlighet är emellertid även att beräkningarna över gall- 

 ringsuttagen äro något missvisande. Vid direkt okulär bedömning före- 

 föll det nämligen, som om ingreppet i kronorna skulle varit starkare i 

 bestånden 5 och 6 än i bestånd 2. På grund av ett svagare ingrepp i 

 kronorna skulle alltså reaktionen för gallringen dels försvagats, dels för- 

 senats. 



Övergå vi så till serierna 3a — c, hämtade ur ett och samma, till 

 50 % gallrade bestånd, visa dessa en rätt egendomlig reaktion för gall- 

 ringen. 3a visar en ökning pä 56 % -enheter, 3b en liknande ökning på 

 44 %'-enheter och slutligen 3c en sådan av endast 23 enheter. Serierna 

 äro hämtade ur samma bestånd och borde därför, tyckes det, lämna 

 samma reaktion. Visserhgen äro felen å värdena rätt betydande. För 

 skillnaden mellan differenserna för 3a och 3c är medelfelet exempelvis 

 + 12,4- Skillnaden är alltså endast 2,7 gånger medelfelet. Taga vi 

 med i beräkningen, vad förut yttrats, att felberäkningen gjorts synner- 

 ligen hård och dessutom, att en antaglig förklaring till förhållandet ej 

 är svår att finna torde skillnaden få anses som bevisad. Förklaringen 

 till fenomenet skulle dä vara det redan tidigare påpekade förhållandet, 

 att insekterna huvudsakligen angripa de delar av kronorna, till vilka de 

 hava friaste flygvägen. Detta gäller ej blott om olika delar av samma 

 krona utan även för kortare och längre träd sinsemellan. De övre 

 kronskikten äro därför starkast angripna. Bäst framgår detta vid en 

 fördelning av stammarna efter kronskikt och angreppsgrad (tab. 4). 

 Övervägande antalet av de .starkast angripna träden falla som synes 



