[13] MÄRGBORRENS KRONSKADEGÖRELSK 93 



inom kronskikt i. Men dessa träd ha redan förut haft en relativt god 

 ställning inom beståndet. Gallringen har därför medfört mindre föränd- 

 ring i livsvillkoren för dessa stammar än för dem i de lägre kronskikten. 

 Reaktionen bör därför relativt taget även bliva mindre, såsom siffrorna 

 för serierna 3a — c visa. 



Detta förhållande förtjänar alldeles speciellt framhållas. Det visar ju 

 nämligen, hur mycken inneboende livskraft och reaktionsförmåga som 

 ännu finnes hos de stammar, som i dessa yngre tallbestånd kommit 

 något efter i konkurrensen. Det är de tidiga röjningarnas uppgift att 

 rädda tillräckligt antal av dessa från undergång och att därigenom öka det 

 stammaterial, ur vilket det framtida beståndets huvudstammar skola väljas. 



Övergå vi så till det sista tillväxtårets värden, visar tabell 3, att för 

 serie 2 tillväxten år 191 5 förhöll sig till tillväxten år 19 14 som 82: 

 69—1,19: I. Motsvarande värde för de båda serierna 3a och 5 blir 

 1,14: I, samt för serierna 3c och 3b resp. 0,95: 1 och 0,92: i. 



Sammanställa vi de funna värdena med angreppsgraderna, få vi föl 

 jande värdepar. Medelfelen å skillnaderna mellan tillväxtvärdena 19 15 

 och 19 14 äro även uträknade och överförda till relativt tal med samma 

 värde som relativa tillväxten som enhet. 



Serie 22, rel. tillväxt 1915 i förh. till 1914 i,iq ± 0,12, angreppsprocent o 



» 5) ^^ ^' » » >j » * 1,14 i 0,12, » K 



» 3a, » » » » » » » 1,14 + 0,05, » 5 



» 3b, » » » » » » » 1,02 + 0,10, » 15 



» 3c, >■> » » » » » » 0,95 ± 0,10, » 30 



» 6, » » » » » » » 0,92 + 0,05, y 30 



I grafisk form återgivas värdena i fig. 2. 



Sambandet förefaller enligt detta diagram alldeles förvånande starkt 

 och yttrar sig så, att skadegörelser av 30 och 15 % skulle medföra 

 tillväxtbelopp utgörande 92 resp. 105 % av ijolårstillväxten d. v. s. mot- 

 svarande en tillväxtminskning av resp. 23,0 och 11,5 % . Observeras bör 

 emellertid, att felmöjligheterna äro rätt betydliga. Skillnaden mellan medel 

 talen för punktgruppen 2,3 a och 5 å ena sidan och gruppen 3 c och 6 

 å andra blir exempelvis 0,22 ± 0,19, där 0,19 anger maximifelet. 



iVven om således skillnad och alltså tillväxtminskning får anses be- 

 visad, är storleken av densamma långt ifrån fastslagen. Det förefaller 

 emellertid av de utförda beräkningarna, som om den ej skulle uppnå sä 

 stora belopp, att radietillväxten minskades i samma proportion som 

 assimilationsmassan. Det läge den utjämnande linjen i så fall skulle in- 

 taga är å fig. 2 angivet genom tecknen — . A andra sidan 



tyckes grundytetillväxten minskas i starkare proportion än assimila- 



