[3] OM BERGGRUNDENS INVERKAN PÄ SKOGSMARKEN 107 



Angående skogspodsolens egenskaper, se närmare Tamm (1920). Denna 

 mera kända jordmånstyp kan karakteriseras på följande sätt: Överst 

 ett tunnt förnalager av ris-, mossrester m. m. Härunder råliumus, som 

 bildar ett från den underliggande mineraljorden skarpt skilt lager av 

 några cm:s mäktighet. Under råhumusen följa blekjord och rostjord, 

 av vilka den sistnämnda utan skarp gräns övergår i den oförändrade 

 moderavlagringen, t. ex. morän. 



Av de undersökningar som utförts i Danmark, vårt land och annor- 

 städes angående markprofilens förhållande till skogstypen är man berät- 

 tigad att draga följande slutsats: En brunjordsprofil utan några som helst 

 drag av börjande podsolering är ett symptom av att ett örtrikt växt- 

 samhälle: en örtrik granskog, lövskog eller löväng växt på marken. En 

 väl utvecklad skogspodsolprofil däremot är en följd av att marken länge 

 varit bevuxen med ett råhumusbildande växtsamhälle. 



Av största intresse med hänsyn till vegetationens förändringar äro 

 sådana profiler, som framvisa en övergång från den ena till den andra 

 av de båda nämnda jordmånstyperna. Man kan av sådana övergångar 

 i vårt land urskilja åtminstone tre typer, samtliga redan beskrivna av 

 P. E. Muller (1. c.) från Danmark. Den första är en brunjordsprofil i 

 allt utom i fråga om humustäcket, som är råhumus i stället för mull. 

 Denna profil finner man i vårt land där ett råhumusbildande växtsam- 

 hälle just efterträtt ett mullbildande; den betecknar första stadiet i mar- 

 kens förändring. Den andra typen liknar den nyss beskrivna i huvud- 

 sak, men äger under råhumustäcket en tydlig, i — 3 cm mäktig blekjord. 

 Under denna blekjord finnes vanligen ett smutsigt rostbrunt lager, till 

 synes alldeles likt det skikt, som i en normal brunjordsprofil träfi"as un- 

 der muUen. Den tredje typen äger en blekjord av normal mäktighet 

 (5 — 10 cm). Denna blekjord förefaller emellertid att vara muUblandad, 

 är dessutom o.skarpt begränsad och övergår nedåt i ett brunt skikt, som 

 lika väl kan vara anrikningsskiktet i en podsolprofil som ett lager ur 

 en något omvandlad brunjordsprofil. Denna profiltyp kan i vissa fall 

 vara ett framskridet stadium i brunjordens omvandling till podsol, men 

 den kan också beteckna en omvandling från redan utbildad podsol till 

 brunjord. Vilketdera, som föreligger, är oftast omöjligt att avgöra; någon 

 hållpunkt ger emellertid humuslagrets mer eller mindre mull-, resp. rå- 

 humusartade karaktär. Mellan de tre typerna finnas naturligt nog över- 

 gångar. 



