142 O. TAMM [38] 



Jämförelse mellan marken i ett örtrikt granbestånd och ett ris= och 

 mossrikt tallbestånd, bägge på hyperitgrund med brunjordsprofil. 



Att påtagliga skilnader i humustäcket föreligga mellan de bästa ört- 

 rika granskogarna och de mer eller mindre risrika betesmarkerna på 

 hyperitgrund är mycket tydligt. I det ena fallet föreligger mull, i det 

 andra en visserligen godartad men dock tydlig råhumus. Det förra växt- 

 samhället visar oförtydbart symptom av en ganska kraftig kalkverkan, 

 de senare knappast alls eller i ringa grad (jfr RiNGlUS 1. c). Det kunde 

 då vara av intresse att söka bestämma vad man skulle kunna kalla den 

 aktuella kalkverkan å två ytor med sä olikartad vegetation som möjligt 

 men i övrigt lika förhållanden. Med aktuell kalkverkan skulle då förstås 

 ett uttryck för den kalkmängd, som är för växtligheten för ögonblicket 

 disponibel. Även vore det av värde att i övrigt studera de olikheter, 

 som eventuellt förefinnas mellan marken i de båda växtsamhällena. 



I jorden närmast under humustäcket finnes i en brunjordsprofil en 

 ganska stor mängd utflockade koUoidala ämnen av såväl organisk som 

 oorganisk natur. (Se sid. io6.) Dessa kolloider absorbera utom vatten 

 även minerala salter, vilka senare kunna gå i lösning i markvätskan när 

 denna är fattig på salter. När markvätskan genom vittring eller på grund 

 av utlösning ur växtavfall blir rikare på samma mineralsalter, kunna de 

 åter absorberas av jorden. Brunjordsskiktet verkar således som ett slags 

 regulator pä tillgången av närsalter; det håller överskottet kvar och 

 distribuerar det sedan långsamt, varigenom vegetationens behov på ett 

 lämpligt sätt tillgodoses. Denna egenskap hos brunjorden är mycket 

 gynnsam och skiljer den fördelaktigt från podsolen, som just känneteck- 

 nas av ett icke absorberande skikt, blekjorden, närmast under humus- 

 lagret. För ett studium av markens aktuella kalkverkan är tydligen själva 

 brunj ordskiktet allra lämpligast. En förändring i denna del av mark- 

 profilen är också av en mycket mera genomgripande natur än en för- 

 ändring i humustäcket och ger en direkt inblick i de processer, som 

 reglera jordmånsbildningen. Vid min undersökning har jag därför valt 

 att granska brunjordsskiktet närmast under humuslagret. 



Då jag antar, att de ris- och mossrika tallbestånd som finnas strödda 

 bland betesmarkerna på hyperitplatåerna beteckna den längst gående 

 försämringen av marken vid jämförelse med de örtrika granskogar, som 

 utan tvivel en gång växt på densamma, har jag valt ett dylikt tallbestånd 

 .samt ett typiskt örtrikt granbestånd i och för jämförande undersökning. 

 De båda markytorna, som undersöktes uppfyllde följande villkor: 



/. De lågo på plan platåmark å hyperitgrund. Den örtrika granytan 

 låg i sydoständen av Torsberget (Mölnbacka), den risrika tallytan å 



