144 O. TAMM [40] 



2. Moränerna på de båda ytorna borde vara lika rika på hyperit- 

 material eller om så ej var fallet borde tall-ytan vara den rikaste. Dä 

 Vallserudshöjden är ett större berg än Torsberget och dessutom är ut- 

 sträckt i norr — söder, medan Torsbergets längdriktning är NV — SO, så 

 är det tydligt, att moränen i sydänden på Vallserudshöjden, där tallytan 

 är belägen, bör på grund av isrörelsen vara rikare på hyperit än å 

 granytan på Torsberget. Så visade sig också vid detaljundersökning 

 vara fallet, se tab. 5. 



j. De båda ytorna borde äga lika djupa moräner, vilka borde vara så 

 likartade som möjligt. Markens medeldjup å granytan var 43 cm, å 

 tallytan 40 cm (se tab. 5). Moränen var på bägge ytorna likformig, 

 mycket stenfattig och alldeles obearbetad av vatten. Den innehöll utom 

 hyperit i huvudsak gnejs och något dalasandsten. Halten av grus var 

 på bägge ytorna obetydlig. Ett ur många synpunkter likformigare och 

 för jämförelse bättre ägnat moränmaterial torde ej kunna fås. 



./. Markprofilen, bortsett från humuslagret, var i bägge fallen en till 

 synes likartad brunjord. Denna föreföll på tallytan möjligen en nyans 

 ljusare färgad och något litet mera sammanpackad, men dessa skillnader 

 voro så små, att de ej med säkerhet kunde fastställas. 



Slutligen borde insamlingen av proven för undersökningen ske samti- 

 digt. Då detta var omöjligt, togs först prov från tallytan (den 5. 8. 

 1920) och därefter från granytan (den 9.8.). Den 6 och 7 augusti in- 

 träffade ett intensivt regn, varför jorden å granytan borde blivit mera 

 urlakad än den å tallytan. 



De säkert iakttagbara skillnaderna mellan de båda provytorna voro 

 sålunda egentligen själva vegetationens och humuslagrets beskaffenhet. 

 Vegetationen illustreras av följande ståndortsanteckningar: 



I. Provyta å södra delen af Torsbergets platå. 



Höjd över havet: omkring 210 m. Storlek 3 — 4 ar, formen oregel- 

 bunden, betingad av en liten lokal platå. Skogsbestånd: Synnerligen 

 växtlig, genom avverkning eller möjligen vindfälle, något utglesad, ört- 

 rik granskog. 



Örter, rikl. 



Oxalis acetosella str., Afienione hepatica tunns., PJiegoperis dryopleris t, 

 Pteris aquilina t, Trientalis eiiropcea t, Orobiis tiibevosiis t, MajantJiemum 

 bifolium t, Viola riviniana t. Paris quadrifolia (å en fläck) t, Fragaria 

 vesca t, Anenione nemorosa t, Rubus saxatilis t, Epilobium angustifolitcm 

 enstaka, Vicia silvatica e, Lactuca mMralis e, Melampyrnm silvaticum e 

 Vcronica chamcBdrys e, Pyrola chlorantJia e. 



Gräs, str. 



