172 SVEN PETRINI [8] 



dess barktyp \ara enhetlig. Norrlandstallen representerar allmänt sett 

 en synnerligen homogen ras, och vi kunna därför vänta oss, att även 

 i fråga om barken variationerna skola hälla sig inom måttliga gränser, 

 i varje fall så länge vi hålla oss på för trädslaget i dess helhet något 

 så när normala ståndorter, dit man måhända ej utan vidare kan räkna 

 exempelvis en remsa på några kilometer allra närmast kusten. 



För att utröna huruvida norrlandstallen kunde hänföras till en enhet- 

 lig barkserie och för att studera de enskilda beständens avvikelse från 

 en sådan medelserie har en sammanställning gjorts av provstamsmateria- 

 let från 53 olika bestånd inom Västerbottens län, omfattande samman- 

 lagt ett antal undersökta stammar av 3,303 st. Då alla dessa stammar 

 behandlas såsom ett enhetligt material, och dubbla barktjockleken be- 

 räknas som medeltal för 2 cms diameterklasser, erhålles den serie som 

 återgives i tab. I och fig. 2. Som synes visar resultatet ett mycket vac- 

 kert exempel på hur en verklig medelserie bör se ut. De enskilda dia- 

 meterklassernas värden avvika ytterst obetydligt från den utjämnade räta 

 linjen, som går genom origo. En variationsräkning har givit till resul- 

 tat en medelavvikelse på ± 2 mm för en enskild diameterklass inom 

 ett enskilt bestånd. Medelavvikelsen för en enskild diameterklass inom 

 hela materialet är endast ± 0,49 mm, säg ± V2 mm. Grupperingen är 

 god, och undersökningen visar, att norrlandstallen i Västerbotten kan 

 hänföras till en gemensam barktyp, karaktäriserad därav, att dubbla bark- 

 tjockleken vid brösthöjd utgör 11,4% . 



Tab. I : Dubbel bark vid brösthöjd. Diam. bark at breast height- 



Medeltalet av procenterna är ii,^, om ej avrundade värden användas. 

 Den erhållna serien anger norrlandstallen äga väsentligt tjockare bark 



