[13] STAMFORMSUNDERSÖKNINGAR 177 



man alltid göra undersökniiiL^ av barktjocklcken å de provträd som lik- 

 väl måste tagas, och man kan då i varje särskilt fall fastslå till vilken 

 barktyp beståndet skall räknas. 



Om stamformen. 



Den mekaniska teorien fordrar, att trädstammens avsmalning förlöper 

 som en paraboloid, och rätteligen borde den nedre stamdelen alltid upp- 

 visa den hibiska paraboloidens form. Även om så långt ifrån alltid är 

 förhållandet — om t. ex. den kvadratiska paraboloiden skulle visa sig 

 vara vanligare — vore det dock en god upplysning att veta, att stam- 

 mens avsmalning alltid kunde beräknas vara parabolisk, d. v. s. att stam- 

 kurvans ekvation kunde uttryckas i den enkla formen 



Ui T} ^^ i n ) ' ^^^' ^^ ^^^^ ^ betyda avstånden frän toppen till 



resp. diametrar d och D. Med denna formel får man också fram en 

 oändlig mängd olika fylliga rotationskroppar. För 7/ = i få vi könen 

 — JON.SONS formklass 0,50 — ■, för 71 = 2 fa vi den vanliga kvadratiska 

 paraboloiden (som uppstår vid rotation av kurvan /"■' = 2 /,r) — formklass 

 0,707 — , 71—2) gsr oss den kubiska paraboloiden med formklass 

 0,794, etc. Med denna form kan man naturligtvis få fram vilken formklass man 



/i I d 



önskar endast genom att sätta förhållandet — = ^ och förhållandet — = 

 ^^ N 2 D 



den önskade formklassen, varefter ekvationen löses med avseende på 7i 

 medelst logaritmering. 



Tyvärr är emellertid detta sätt att räkna oriktigt, så snart det är fråga 

 om trädstammen i dess helhet. För enskilda delar av stammen kan det 

 däremot med fördel användas, såsom nedan skall visas. Det framgår 

 redan av Metzgers undersökningar (8), att stamdelen inom kronan har 

 en annan form än den kvistrena delen, och i svensk litteratur har detta 

 förhållande nyligen blivit närmare belyst (g 191 9). Om vi alltså accep- 

 tera formen (I) för stamkurvan, måste vi använda ett värde på 7i för den 

 kvistrena stamdelen och ett annat «-värde för stamdelen inom kronan. 

 Detta senare värde på 71 blir beroende av kronans form. De båda funk- 

 tionerna övergå emellertid kontinuerligt i varandra. 



I stället för att tala om ;/värden kan man lika gärna uttrycka samma 

 sak med användande av formklassbegreppet sålunda, att den övre delen 

 av trädstammen har en annan — och lägre — formklass än stammen i 

 sin helhet, under det att en parabolisk kropp överallt har samma form- 

 klass, så att förhållandet mellan två diametrar var som helst på stam- 



