[21] STAMFORMSUNDERSÖKNINGAR 185 



för det föregående generella resonemanget beträffande försöksytornas 

 medelstammar. Man kan därför erhålla en serie över korrektionen för 

 rotansvällning, uppställd efter brösthöjdsdiametermåtten, och denna serie 

 är stigande för stigande diametervärden. Hos försöksytornas provstams- 

 material uppgå korrektionerna till ganska blygsamma belopp. Största 

 intresset knyter sig till materialet från stämplingsposten, som omfattar 

 dels största antalet träd, dels den äldsta skogen med dimensioner ända 

 till och med 17 eng. tum på bark vid brösthöjd. I fig. 6 framställes 

 grafiskt resultatet av en sammanräkning i 2 cm:s klasser. Med ledning- 

 av de erhållna värdena har jag ansett mig kunna ange siiTrorna i tab. 

 II nedan såsom en serie crfarenhetstal över det maximala avdrag för 

 rotansvällningen, som kan tänkas förekomma i fråga om norrlandstall. 

 Då avdrag göres för rotansvällning, menar jag alltså, att lägre siffror böra 

 användas. 



Tab. II: Avdrag från brösthöjdsdiametern för eliminering av rotansvällningen. 

 Maximalsiffror (Krp. Skatan, Västerbotten). Maximum reduction för rootswelling. 



Brösthöjdsdiameter cm D. b. h. oms 20 25 30 35 40 



Avdrag i cm. Reduction cms 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 



Formklassfördelningen inom beståndet. 



Frågan om formklassens ändring med dimensionerna har tidigare varit 

 föremål för undersökning och har även lett till tidskriftspolemik (7, g). 

 De undersökningar som blivit gjorda ha hittills inriktat sig på att 

 konstatera, om med stigande diameter inom ett bestånd följer en sänk- 

 ning av formklassvärdet, och vid undersökningarna har korrelationsräk- 

 ning kommit till användning. Vill man emellertid ge en mera allmän 

 formulering av problemet, bör frågans uppställning snarast bli denna: 

 vilken fördelning av formklasserna ha vi inom beståndet i förhållande 

 till trädens dimensioner? Och först sedan det blivit konstaterat, att det 

 existerar en tydlig tendens härvidlag, finnes det anledning att mäta sam- 

 bandets styrka genom korrelationsräkning. Den ändrade formuleringen 

 av spörsmålet är mer än väl motiverad av de osäkra resultat, som kor- 

 relationsräkningarna givit, och det kan vara skäl att först examinera 

 kurvorna innan man börjar räkna med någon tendens. 



Emellertid ligger det ganska nära till hands att antaga, att ju större 

 trädet är, desto lägre formklass har det inom samma likåldriga bestånd. 

 Det är företrädesvis de stora träden som äro utsatts, för vindpåverkan, 

 och för ögat ter det sig också, som om dessa stora träd skulle ha en 

 sämre form. Ett par faktorer som bidraga till att bibringa betraktaren 

 deima uppfattning, men vilkas inverkan blott är skenbar, böra kanhända 



