198 



SVEN PKTRINI 



[34] 



inom ett 50-tal bestånd av norrlandstall men avstått från att i detta 

 sammanhang behandla frågan om absoluta storleken av felet vid använ- 

 dande av funktionen mellan formpunkten och formklassen. Av det är 

 1919 använda materialet äro emellertid 10 bestånd användbara för ifrå- 

 gavarande ändamål, och resp. siffror ha därför sammanställts i tab. VII 

 nedan. 



Tab. V/I. Det systematiska felet med avseende på ett bestånds medelformklass vid 

 användande av JONSONS funktion mellan formpunkt och formklass. 



The systematic error of the average formclass value by usc of Jonsons function. 



Som synes antager felet i detta material avsevärda dimensioner, i det 

 att det i flera fall uppgår till mer än det dubbla mot vad man kunde 

 vänta sig. Anmärkas bör dock, att de tre bestånd, där maximifelen 

 erhållas, ha ett högre formklassvärde än som är normalt för deras ålder. 

 Formpunktsbedömningarna äro emellertid utförda med stor omsorg och 

 medelformpunktsvärdena utgöra medeltal av minst två bedömningsserier. 

 Det måste därför konstateras, att det systematiska felet för norrlands- 

 tallen är så pass stort, att det gör nyttan av formpunktsmetoden täm- 

 ligen problematisk. Om man nämligen jämför felen i tab. VII med 

 den risk vi löpa om vi acceptera erfarenhetsserien över formklassen för 

 olika åldersklasser i tab. VI, torde man kunna påstå, att man i vanliga 

 fall bör reda sig bättre med erfarenhetsserien. Och då finnes det ju 

 ingen anledning att lägga ned arbete på att bedöma formpunkten, om 

 ej uppskattningen blir noggrannare därigenom. Att formpunktsvärdet 

 och formklassvärdet samvariera är emellertid otvivelaktigt. Detta fram- 

 går t. ex. vid korrelationsräkning för norrlandsgran (9, 19 18), där korre- 

 lationskoefficienten uppgår till 0,35, då man räknar med enskilda träd, 

 och för norrlandstallen visa de undersökningar jag utfört i samband med 



