212 SVEN PETRINI [48] 



föres med stor omsorg. En provaptering av materialet i brösthöjds- 

 diameterklasser om en engelsk tum gav till resultat en höjning av värdet 

 med 8 %, dä formklassen höjdes från 0,70 till 0,725 (= ensänkningav 

 7,5 % från 0,725 till 0,70). 



Klassviddens inverkan vid apteringens utförande har även studerats 

 och det framgår att en ökning av klassvidden, t. ex. från tumklasser 

 till 5-cm:sklasser, måste medföra en höjning av det taxerade utbytet, 

 därför att de största värdena ligga hos träden över medeldimension, 

 och dessa träd få inom varje klass ett något för högt diametervärde, 

 eftersom medeltalet inom klassen alltid ligger något förskjutet i riktning 

 mot medeldimensionen. Vid användning av formklassmetoden bör man 

 hellre använda tumklasser. 



Utbytet av träden vid avverkningen hör till de saker, man gärna 

 bör veta om sin skog. Därför är det lämpligt, att taxei ingår av skilda 

 slag sammanställas och så organiseras, att resultaten kunna statistiskt 

 tillgodogöras för att därefter praktiskt utnyttjas i form av lokala er- 

 farenhetstal. Erfarenhetstalen kunna drivas till ett mer eller mindre in- 

 gående system allt efter rådande förhållanden. Om skogen levererar 

 virke till företag med mycket stabila produktionsförhållanden, så att 

 apteringen sker efter bestämda principer, vilka ej lätt rubbas, kunna 

 erfarenhetstalen låsas fast i mycket bekvämare former än om man måste 

 vara beredd på oupphörliga ändringar. Ett förslag till uppställning av 

 ett i viss mån fixerat system framställes i det föregående med kuberings- 

 talen till utgångspunkt. Härvid behöver man dock ej vara alldeles fast- 

 låst, utan man kan exempelvis ha två eller eventuellt flera apteringsför- 

 slag för olika prislägen och upprätta parallellserier att välja på. Ett 

 annat system som lägger an på rörligheten är i stället det som användes 

 å Orsa besparingsskog. Vidare är att nämna de RoNGESKA utbytes- 

 tablåerna, vilka medge rörligt och fast system samtidigt. TOR JONSON 

 har använt den RONGESKA uppställningen för sina grafiska avsmalnings- 

 kurvor (3), där man får läget av olika tumtal för träd i bestånd av 

 olika godhetsklasser. Dessa godhetsklasser kännetecknas genom både 

 höjd och formklass, så att en hög godhetsklass har såväl höga höjder 

 som höga formklasser, och båda dessa faktorer verka var för sig höjande 

 på utbytet. Då en viss koppling av faktorerna höjd och formklass inom 

 bestånden ej är utesluten, torde man kunna förvänta sig, att denna 

 sammanställning skall visa sig vara ett praktiskt grepp. Har man en 

 gång konstaterat, vilka godhetsklasser tallen, resp. granen inom ett 

 bestämt område tillhöra, ställer sig apteringen därefter synnerligen enkel. 



