242 M. G. STÅLFELT [22] 



kolhydrat pr dygn hos tallens och granens sol- och skuggbarr enligt den 

 metod, som i föregående kapitel beskrivits och som jag använt för lönn- 

 bladen. Metoden hade provats på blad av björk och lönn och härvid 

 visat sig fungera väl. Däremot befanns den oanvändbar för sådana objekt 

 som barrträden. Från ett antal försöksserier med tall och gran insam- 

 lades en mängd prov, som också analyserades på halten av stärkelse och 

 sockerarter. Utslagen gingo emellertid i en riktning, som antydde, att 

 de assimilationsprodukter, som bildas och hopas i barren, ej utgöras en- 

 bart av fria kolhydrat utan möjligen också av föreningar, i vilka dessa 

 ingå och som ej komma med vid analysen. Vid 12 bestämningar av 

 kolhydratsförlusten genom andning enbart samt genom andning och bort- 

 ledning tillsammans visade 9 ett avsevärt tilltagande av halten stärkelse 

 och socker. Under den tid (10 dagtimmar), som proven hållits i mör- 

 ker, hade alltså dessa kolhydrat ökat i mängd, vilket blott kan förkla- 

 ras på sä sätt att under assimilationen och under ljusets inflytande en 

 produkt bildats, som sedermera i mörker avspjälkat socker. Någon när- 

 mare undersökning av denna produkt och dess omsättningar har jag ännu 

 ej varit i tillfälle att företaga. 



Då sålunda metoden ifråga ej kunde tillämpas på koniférbarren, över- 

 gick jag till den av LUNDEGÅRDH (192 1) utarbetade gasanalytiska meto- 

 diken. Medelst denna bestämmes assimilationsgraden vid olika ljusstyr- 

 kor. Den medgiver således en jämförelse mellan de olika objektens för- 

 måga att utnyttja och uthärda ljus men lämnar ej direkta värden pä 

 mängden assimilat som bildas under exempelvis loppet av ett dygn. 

 Varje prov gäller nämligen en assimilationstid av blott omkring 30 mi- 

 nuter. För att medelst denna metod bestämma den ekologiska kol- 

 hydratsleveransen pr dygn eller år behövde man kvantitativa värden på 

 assimilation och andning vid olika ljusstyrkor och temperaturer, samt 

 på bladens naturliga kolsyretillgång under samma tid. Härför skulle 

 alltså fordras omfattande undersökningar och det är ej min mening 

 att i denna uppsats söka giva ett svar i berörda hänseende. Skogsträ- 

 dens ljushushållning är emellertid en tillräckligt omfattande och viktig 

 fråga för att berättiga en redogörelse för de försök, jag anställt över 

 densamma. 



För att giva undersökningen en uteslutande ekologisk karaktär har 

 jag sökt tillämpa de naturliga betingelserna så vitt möjligt. Då blott 

 avskurna kvistar kunnat komma till användning, ha dessa tagits omedel- 

 bart före försökets igångsättande, och försökstiden inskränkts till 15 a 30 

 minuter. Det är nämligen nödvändigt att i möjligaste mån undvika det 

 hämmande inflytande, som mer eller mindre bekanta tidsfaktorer (BlacK- 

 MAN och Mattti/Ei 1905, p. 443, Blackman och Smith 1910, p. 400, 



