[23] SOL- O. SKUGGBLADENS KOLHYDRATSFRODUKTION 243 



WiLLSTÄTTER 1918, p. 52 och 1 56) åstadkomma. Vidare har för för- 

 söken luftens egen kolsyrehalt kommit till användning. Vid högre ljus- 

 värden är luftens kolsyrekoncentration i regel för låg gentemot bladets 

 assimilationskapacitet, sä att assimilationsintensiteten begränsas av kol- 

 syran (BoYSEN Jensen 1918, p. 238—238, 248, Henrici 1919, p. 105, 

 1921, p. 118 — 121, LUNDEGÅRDII 1921, p. 89 — 94.) Vid lägre ljusvär- 

 den begränsas assimilationen av ljuset självt. Begränsningen synes lik- 

 väl ej ske efter minimumlagen som Blackman (1905, p. 289) och Black- 

 MAN och Smith (1910, p. 411) tänkte sig den, då enligt Lundegårdh 

 {i 92 1, p. 62) assimilationen vid lägre ljusvärden och låg CO, -koncentra- 

 tion begränsas samtidigt av både ljuset och kolsyran. Det vore sålunda 

 omöjligt att av assimilationskurvor, erhållna vid försök med t. ex. steg- 

 rad COg-tillförsel, bilda sig en uppfattning om det ekologiska ljusbeho- 

 vet hos en växt. I all synnerhet gäller detta, då man betänker, att 

 optimum-begreppet i allmänhet och särskilt för assimilationsbetingelserna 

 är ytterst relativt (Blackman 1905, p. 290, 291, Blackman och Smith 

 1910, p. 403—412, SiERP 1920, p. 453.) 



Denna del av undersökningen, som gäller tallens och granens ljus- 

 ekonomi och ljushärdighet utfördes vid Ekologiska Stationen på Hal- 

 iands Väderö sommaren 1921. 



2. Metodiken. 



En närmare beskrivning av assimilationsapparat och analysmetod fin- 

 nes hos Lundegårdh (i 92 i, p. 48), till vilken hänvisas. Principen är 

 i korthet följande: Objektet ställes till assimilation i en sluten 

 kammare vars COg-mängd efter försökets slut bestämmes me- 

 delst absorption i Ba (OH)^ och titrering med oxalsyra. 



Vid varje försök utfördes 3 å 4 assimilationsmätningar samt en be- 

 stämning av luftens kolsyrehalt. Samtliga apparater utställdes vid för- 

 sökets början på något blåsigt ställe i stationens närhet för genomluft- 

 ning. Under tiden hämtades materialet från granar och tallar i när- 

 heten. Sista årets skott avskuros och ställdes i apparaterna, varvid den 

 naturliga ljusorienteringen i största möjliga grad bibehölls. Glasskivorna, 

 som bildade assimilationskamrarnas tak, påskruvades och apparaterna 

 utställdes vid en viss ljusintensitet, som mättes med »imperial-exposure- 

 meter. N:r i». Efter 15 — 30 minuter (tiden valdes längre eller kortare, 

 allteftersom man kunde vänta en svagare eller starkare assimilation) 

 avstängdes objekten från luften i assimilationskammaren och 20 kbcm 



Ba(OH) med en styrkegrad av ungefär tillfördes. Absorptionstiden var 



20 



1 timme. Lösningen utsögs i en kolv på 100 kbcm och titrerades i denna 



