268 M. G. STÅLFELT [48] 



Varje gång var emellertid COj-absorptionen så obetydlig, att jag måste 

 avstå från vidare experimenterande med detta objekt. Först efter regn- 

 dagarna 3 och 5 aug. men framför allt den 13 — 16 aug. steg assimila- 

 tionen till värden, som visade, att vattenbristen ej längre var en absolut 

 begränsande faktor. Ehuru de försök med gran, som sedan utfördes, 

 inföUo vid den tidpunkt, då jorden måste ha ägt en hög fuktighetshalt 

 (tab. 6), så framträdde betydligt större variationer mellan värdena än i 

 tallserierna. En lika omfattande variation fann jag året förut vid en 

 undersökning av assimilationen hos Pyriis nialus (1. c). Det är natur- 

 ligtvis vanskligt att yttra sig om orsaken till detta förhållande. Emeller- 

 tid har tallen mestadels mera djupgående rötter än granen, ett pålrotsystem, 

 som tränger nedåt i motsats till granens horisontellt utbredda, ytligt förlö- 

 pande rötter, och som därför tillförsäkra tallen en högre och jämnare vatten- 

 tillförsel. Granbarrens större känslighet vid försöken kunde ju tolkas på 

 sä sätt att turgescensen varit svag, så att kvistens avskärande och den 

 därmed avbrutna vattentillförseln snabbare framkallat ett slutande av 

 klyvöppningarna än hos tallen. Det rikliga regn, som föll under senare 

 hälften av augusti, torde å andra sidan ha varit tillräckligt för att ge 

 växterna full turgescens. Snarare bör man tänka sig, att orsaken till 

 granbarrens större oregelbundenheter gentemot tallbarren skulle kunna 

 ligga i en mera utpräglad känslighet och en snabbare reaktionsförmåga hos 

 granbarrens klyvöppningar — utan tvivel en viktig anordning på grund 

 av granens flacka rotsystem och den väldiga transpirerande ytan. I 

 jämförelse härmed är väl tallen mera oberoende av den regulator, som 

 klyvöppningarna utgöra fÖr transpirationen. För studiet av tallens och 

 granens ekologi skulle en undersökning över klyvöppningarnas känslig- 

 het och funktion säkert vara givande. Det vore i detta samband också 

 värt att undersöka de båda barrträdens assimilationskapacitet vid en be- 

 stämd ljusstyrka och en bestämd temperatur under olika förhållanden av 

 vegetationsperioden, i fuktighet och torka, i blåst och vid lugnare väder- 

 lek etc. 



Av det sagda framgår, i vilken hög grad växternas assimilationsarbete 

 nedsättes av en ihållande torka. Påverkade av vattenbristen slutas klyv- 

 öppningarna, varigenom kolsyreupptagandet minskas eller helt inställes, 

 och hand i hand härmed avtar assimilationen. En dylik nedsättning 

 torde Väderö-växterna i allmänhet ha varit utsatta för under den nämnda 

 torrperioden. 



Jag utförde vid ett tillfälle under denna tid — 14 dagar innan nästa 

 regn föll — några bestämningar av klyvöppningarnas öppningsgrad hos 

 en del träd, buskar och örter och anför dem härnedan. MOLISCH'S in- 

 filtrationsmetod, som jag härvid begagnade och som jag förut prövat i 



