[5] 



SKOGSINSEKTERNAS SKADE(;()KELSE 1918 



285 



Den mindre tallviveln {Pissodes nola/us F.). 



Skadegörelse av denna art har i vårt land endast blivit iakttagen 

 av Lagerberg, som fann den allmänt förekommande på tallhedarna 

 vid Jörn. Skalbaggarna göra vid sitt näringsgnag små nålsticksfina hål i 

 barken på tallplantor och larverna utvecklas i plantorna. Vid ett besök i 

 Jörn 21 — 2T, juli 1918 var jag i tillfälle att något 

 studera uppträdandet av denna art. Därvid be- 

 kräftades Lagerbergs uppfattning, att larverna ej 

 anträffas i friska plantor utan endast i döende 

 eller i sådana, som länge varit döda. Plantorna 

 måste vara praktiskt taget alldeles torra, för att 

 man skulle finna larver i dem. Många plantor 

 hade alldeles torra barr, men barken var ännu 

 saftig och i dem påträffades inga larver. Ej heller 

 voro alla plantor angripna av tallviveln, endast i 

 omkring 5°o av dem fann man larver. Detta kan 

 ju synas rätt anmärkningsvärt, men måste komma 

 ihåg, att tallviveln i dessa trakter framkommer rätt 

 sent, troligen ej förrän ett stycke in i juli månad 

 och håller på med fortplantningen till mitten av 

 augusti. Det är endast de plantor, som under 

 denna tidpunkt äro lämpliga, som äggbeläggas. 

 Jag har mig ej bekant, vid vilken tidpunkt de av 

 Dasyscypha angripna tallarna dö, men om man 

 antager, att detta ofta sker efter tallvivelns fort- 

 plantningstid, så ha vi häri förklaringen till, att 

 en så ringa procent av de svampangripna plan- 

 torna blivit yngelpantor för tallviveln. 



En . viss storlek på plantorna är också nödvän- 

 dig, i sådana, som blott äro ett par mm smala, 

 påträffar man inga Pissodes- ^2.x\^-as, blott små 

 oregelbundna gångar av en liten mygglarv. Ofta sträckte sig tallvivel- 

 gångarna ned på rötterna och på lillfingertjocka plantor befunno sig 

 puppkamrarna på själva rothalsen. Äro plantorna däremot tjockare, så 

 påträffar man puppkamrar även högre upp på stammen. 



Då den mindre tallviveln ej ynglar i friska plantor och ej, 

 så vitt man vet, har något annat material än döende tallplan- 

 tor att utvecklas uti, följer härav, att dess mera allmänna upp- 

 trädande är ett följd symptom av vidsträckta svampangrepp på 

 dessa. Det är således ej tallviveln, som är det primära och 

 svampen som följer efter; däremot är det naturligtvis tänk- 



Si'iiSsiVTSEFF delin. 

 Fig.4. Tallplanta med pupp- 

 kammare av den mindre 

 tallviveln [Pissodes vota- 

 tus F.). — Kiefernpflanze 

 mit Fuppenwiegen von 

 Pissodes notaius. 



