288 



IVAR TRÄGARDH 



[81 



larver ha under denna tid aldrig påträfifats, vare sig" i fällda eller stående 

 fångstträd, ej heller på upphugget virke. Det är endast i de talltoppar, 

 som bliva kvarliggande vid gallringar och avverkningar, som man anträffar 

 splintborrelarver. När man klyver de smala kvistarna, finner man mitt 

 inne i dem i märgen larvernas gångar, vilka äro fyllda av en tätt pac- 

 kad massa av borrmjöl (fig. 5 b). Gängen i märgen böjer till slut av ut 

 i veden i rätt skarp vinkel och löper sedan i veden ett par centimeter, 

 böjer sig till sist ut mot splintytan och utvidgas till en oval pappkammare, 

 som genom en tunn vedlamell är avstängd från yttervärlden (fig. 5 b). 



a b Spessivtseff delin. 



Fig. 7. a larv av Pissodes pini\ b larv av Magdalis violacea, mycket förstorade. 



Flyghålet är 2 mm i diameter och alldeles cirkelrunt (fig. 5 c). Det är 

 endast i märgen av i — 2 cm breda, 3 — 6-åriga skott i övre delen av tallens 

 krona, som man finner splintvivlarnas larver. Häri ligger otvivelaktigt 

 anledningen till att splintvivlarna i allmänhet ej spela någon större roll 

 som skadegörare. Deras förökningsmöjligheter kunna på grund av deras 

 starka specialisering aldrig bliva stora. Om det oaktat vid LAGERBERG.S 

 besök i Jörn splintvivlarna voro allmänna på tallplantorna, så måste detta 

 bero därpå, att i närheten avverkningar skett, så att djuren lokalt kun- 

 nat starkt föröka sig i de kvarlämnade topparna, varefter de kastat sig 

 över tallplantorna. 



Härav ses, att betingelserna för en härjning äro helt olika 

 hos den mindre tallviveln och splintviveln. Tallvivelns tillta- 

 gande i antal måste föregås av någon sjukdom pä plantorna, 

 som ökar antalet döende plantor; för splintvivelns mer eller 

 mindre allmänna förekomst spela dylika sjukdomar ingen roll. 



