[11] SKOGSINSEK'rp:RNAS SKAI)K(;()RELSE 1918 ' 291 



Öra revh (A. Bero). Inom det under 1917 — 191 8 Ijushuggna tallbeståndet 

 ä kronoparken Grålandet, bl. I, vilket särskilt varit föremål för iakttagelse, 

 har ej förmärkts något ökat angrepp av märgborren, vilket befarades. 



Hällnäs skobeTir. (D. Gruf.man). Vad särskilt beträffar de i senaste årens 

 rapporter omförmälda över stora, sammanhängande skogstrakter utbredda 

 märgborreangreppen, synas desamma nu vara på verklig tillbakagång. An- 

 greppen förekomma numera blott å hyggestrakterna och i deras kanter. 



Vidkommande de äldre, härjade områdena hava, som var vänta, de växt- 

 kraftiga ungskogarna tämligen lätt återhämtat sig efter dessa angrepp, under 

 det den äldre skogen särskilt å mera sterila lokaler visar svårighet att re- 

 konstruera sina kronor. 



Vtfideltis skogsvårdsområde (E. Hawmarstrani)). Märgborren synes alltjämt 

 vara en stor skadegörare å tallskogen, ehuru några mera framträdande härj- 

 ningar såsom år 19 16 nu icke ha iakttagits. 



Dorotea revir. (W. Fellenius). Märgborren har förekommit här och var 

 och härjat i medelålders, enstaka tallar. 



Umeå distrikt (ÖverjÄ(;mästare A. Sylvén). Som mina egna iakttagelser 

 tillåter jag mig framhålla, att märgborrarna, den mindre såväl som den större, 

 ehuru huvudsakligast den senare, mycket allmänt uppträda inom hela distriktet 

 och synnerligast å magrare skogsmark med mindre kådrik och moståndskraftig 

 tall, anställa oerhörd skada, en skada som icke tillnärmelsevis uppskattas till 

 dess verkliga värde. Möjligen hava dock de angrepp, som detta år iakttagits 

 i fråga om skottgnag, d. v. s. verkningarna av angreppen från sommaren 

 19 1 7, varit mindre än under de närmast föregående åren. Följderna av detta 

 års härjning kunna ju ej förrän nästkommande år i nämnvärd grad iakttagas. 

 Pä många trakter har jag funnit, att stående träd, låt vara mera enstaka, 

 dödats av yngelgnag, alltså ej av näringsgnag i skotten. Visst är, att märg- 

 borrefaran förtjänar vida större uppmärksamhet, än vad fallet är, även om 

 man ??i( står maktlös mot dessa miljarders årliga angrepp och nedsättande av 

 våra skogars växtlighet och därigenom även värde. 



Rätans revir (T. Grenander). Märgborrarna ha åsamkat avsevärd skada 

 endast å Ytterhogdals kyrkoboställe. Mindre märgborren har varit den huvud- 

 sakligen skyldige. Båda arterna svärmade den 17 maj, vid en medeltem- 

 peratur av 4-15° ^• 



Hamra revir (J. E. Nilsson). Beträffande märgborrarnas förekomst hava 

 undersökningar verkställts på vinterns avverkningstrakter, varvid visat sig, att 

 i stubbar och avfall visserligen förekommit ganska betydligt med såväl full- 

 bildade insekter som larver, men att även i fråga om denna insekt en märk- 

 bar minskning i dess förekomst inträtt. Ehuru barkning av stubbar o. d. å 

 vissa trakter varit mycket önskvärd, hava dock på grund av de orimligt högt 

 uppdrivna arbetsprisen dylika åtgärder ansetts böra uppskjutas till ett kom- 

 mande år. 



Särna revii (N. Bellander). Märgborrarna, den större och den mindre, 

 synas nu årligen avtaga i betydelse. Emellertid förefinnas de i avsevärd 

 mängd och förorsaka fortfarande skada. Till förhindrande av deras utbred- 

 ning hava under våren och försommaren barkats 13,057 st. tallstubbar samt 

 2,427 löpfot drivningsavfall för en sammanlagd kostnad av 1,035:34 kr. 

 Älvdalens östra revir. (D. Grufman). Redan i juni iakttogos på tabellen 



