300 IVAR TRACIARDH [20] 



Tallbocken (Lamia su/or h) och timmermannen (Lamia tcdilis L.J 



Örå revir. (A. Berg). Inom årets skogseldsområde å Grankottaliden, krono- 

 parken Örålandet Bl. 2 iakttogs i början av augusti ofantliga svärmar av skogs- 

 insekter, särskilt långhorningar; som den brandskadade skogen antagligen icke 

 kommer att bliva avverkad i vinter, föreligger möjlighet för starkare frekvens 

 av skadeinsekter inom angränsande granskogsområden kommande år. 



Detta meddelande är av stort intresse, enär det bestyrker min uppfatt- 

 ning, att vissa långhorningar såsom t. ex. tallbocken och timmermannen, 

 äro de som särskilt profitera av skogseldarna. Även utan att i detta 

 tillfälle ha gjort nägon undersökning av den brandskadade skogen kan 

 man nämligen vara fullständigt säker på, att det framför allt varit dessa, 

 som revirförvaltaren sett, och lika säkert är det, att tallbocken med sina 

 djupt i veden gående gångar alldeles förstört det virke, som skulle ha 

 kunnnat räddats, om det avverkats och barkats i (id. 



Tallkvistbocken (Pogoiiochcems fascinilatiis De (lEERy). 



Förutom de tre ovan nämda arterna, mindre tallviveln, den vanliga 

 splintviveln och den tvåtandade barkborren, påträffades ännu en art på 

 tallhedarna vid Jörn, nämligen tallkvistbocken. Som av namnet fram- 

 går är denna art egentligen specialist på tallkvistar och är mycket van- 

 lig samt utbredd över hela landet. Men liksom splintborrarna och den 

 tvåtandade barkborren genom människans åtgöranden drivits till att bliva 

 kulturskadegörare, så har det också skett med denna art. Förutsätt- 

 ningarna för dess angrepp på tallplantor är nämligen också, att en av- 

 verkning eller gallring företages i närheten av en kultur och kvistar får 

 kvarligga, sä att den kan föröka sig. Till följd av sin mera betydande 

 storlek är den dock mera nogräknad i valet av yngelplantor och är 

 därför ej på långt när så vanlig som t. ex. den mindre tallviveln. 



Tallkvistbockens gångar (fig. 10) äro rätt breda, tilltaga så små- 

 ningom i bredd och ha ett slingrande förlopp i grenens längdriktning; 

 puppkammaren är hakformig, 8 mm lång och belägen i veden ; dess 

 mynning är oval och 3,2X1,5 mm. 



FJÄRILAR, 

 Den töckniga fjällmätaren (Cidaria dilutata Tnbg;. 



Malfiomajs revir (G. Vestermark). Töckniga fjällmätaren [Cidaria dilutaia) 

 har förekommit talrikare än vanligt, avlövande särskilt äldre björk inom be- 

 gränsade områden av fjällsluttningarna. Angreppet upphörde i början av 

 juli månad och fjärilar ha flerstädes iakttagits rikligt svärma under septem- 

 ber månad. 



Frosivikens revir ((t. Nordfors). Den föregående är talrikt förekommande 

 mätarelarven har även i år speciellt inom fjällområdet uppträtt i massor och 

 nedsatt björkskogens livskraft och tillväxt genom ett ofta fullständigt avätande 



