306 IVAR TRAGARDH [261 



i4,S°, medan exempehis medeltemperaturen för samma tid under år 

 1916 blott var 10,6° och under 1918 10,2°. Under augusti 1917 upp- 

 går medeltemperaturen till 14,5, medan den under 1916 blott är 10,9 

 och under 1918 är 12,4°. Man har därför rätt att säga, att under året 

 före härjningsåret eller i varje fall före huvudhärjningsåret har slutet av 

 maj och juni varit osedvanligt varma, varjämte vi även i augusti månad 

 möta en varm period, sä att även fjärilens flygtid måste ha försiggått 

 under synnerligen gynnsamma betingelser. 



Det förefaller därför, som om en varm vår och en därpå 

 följande varm höst skulle vara de faktorer, som gynna en 

 massförökning hos den töckniga fjällmätaren i fjälltrakterna. 



Den töckniga fjällmätarens parasiter. 



För att studera dessa gjordes i juli 19 19 en resa till Are och Med- 

 stugan. Enligt uppgift hade björkarna förra året varic mycket angripna 

 av fjällmätaren. Nu kunde endast enstaka obetydligt ätna kvistar anträffas 

 (fig. 14). På bladen sutto i stor mängd fjällmätarelarver i en mycket 

 egendomlig ställning. De voro alldeles rakt utsträckta samt med buk- 

 och analfötterna fastade i spinntrådar pä bladets översida (hg. 15). Framtill 

 voro huvudkapseln och protorax utsugna och tomma och vid mesotorax var 

 kroppen böjd ned mot bladet och där fästad med tillhjälp av en koa- 

 gulerad väska. Larvskinnet var mörkt med gulaktiga tvärstrimmor och 

 pergamentsartat. Inuti dylika larvskinn låg en larv eller puppa av en 

 parasitstekel. Antalet sådana larver förhöll sig till normala larver unge- 

 fär som 8:1. Av de senare larverna voro emellertid alla angripna och 

 antogo så småningom samma utseende som de övriga. På en dylik 

 larv, som vid insamlandet ännu var grön, kunde parasitens arbete i de- 

 talj studeras. Bakre delen av larvens kropp var rakt utsträckt och 

 abdominalfötterna utspärrade åt sidorna, varemot torax och abdomen 

 till och med det 3:dje segmentet var starkt förkortad och tvärrynkig. 

 Parasiten höll nu på med att rengöra fjärillarvens huvudkapsel, varvid 

 denna rörde sig upp och ned. Därefter säg man, huru parasiten genom 

 sina rörelser böjde larvens främre del allt mera nedät mot bladet. Genom 

 rytmiska rörelser spänner parasiten sedermera ut värddjurets hud på 

 buksidan bakom bröstfötterna. Slutligen är denna uttänjd som ett handsk- 

 finger och kommer i beröring med bladet. Ej förr har detta skett, förrän 

 parasiten gör ett hål i huden och ur detta sipprar en glasklar vätska, 

 som genast fäster huden vid bladet. Därefter fortsätter larven med 

 att tränga ut huden bakåt och nedåt, så att den kommer i beröring 

 med bladet och fastklistras vid detta. 



Denna egendomliga metod att betjäna sig av värddjurets skinn för 



