[29J SKOGSINSEICTERNAS SKADEGÖRELSE 191 8 309 



betydelse som sagt väseniliot ökas, men att i fjälltrakterna sannolikt Cidaria 

 dilutata är dess enda värddjur, varför den i mellantiden mellan denna 

 arts härjningar måste vara synnerligen sällsynt. 



Itoplcctis altenians var. Kolthoffi förekom blott i ett enda exemplar. 

 i\rten har en lika stor geografisk utbredning som den föregående och 

 är även funnen i arktiska trakter bl. a. Grönland. Den har en ännu vid- 

 lyftigare matsedel, som upptager ej blott tjärillarver, utan även växt- 

 stekel-, skalbaggs- och gallmygglaver. Enl. ROMAN äro emellertid många 

 åldre uppgifter på grund av felbestämningar tvivelaktiga. En samman- 

 ställning av värddjuren enligt Dall.\ Torre, SiLVESTRi, SciiWANGART, 

 SCHMIEDEKNECIIT och MoRLEV ger följande lista: 



Hymenoptera: Kaliosypliinga pumila, Lophyrus pini, Selandvia bipiinc- , 

 iaia, Pontania viininalis, P. salicis, P. pedunculi, Poecilosonia candidatwn. 



Lepidoptera : Lar entia juniper ata, Abraxas grossulariata, Zygcena filipen- 

 didce, Oenophthira pilleriana, PolycJirosis botrana, Conchylis ambigtiella, 

 Lymantria monacJia^ ElacJiista saportella, Hypo7iomeuta pade Ila, H. cog- 

 natella, Clepsis rusticana, ColeopJiora Giraiidi, C. currncipenella, Pentkina 

 i>ariegana, LiiJiocolletis lortella. 



Coleoptera: Orchestes quercus, Saperda popiilnea. 



Diptera: Asphondylia genistce. 



Vad slutligen de båda (^^/w- arterna beträffar, så äro de otvivelaktigt 

 s. k. hyperparasiter, d. v. s. de leva i de andra parasiterna. De upp- 

 gifter, som finnas i litteraturen om andra värddjur t. ex. fjärillarver, äro 

 otvivelaktigt felaktiga, d. v. s. parasiten har naturligtvis kläckts ur dessa 

 larver, men den har ej livnärt sig av dem utan av andra i dem levande 

 parasiter. 



Tallmätaren {Dupalns piniariiis L.) 



Nyköpings revir (C. Häckner). Tallmätaren har under ett par föregående 

 år härjat ett område av omkring 20 har, därav hälften å Sörby krp och 

 hälften i närliggande privata skogar. Härjningen tyckes ha upphört i är, 

 men ännu är det oavgjort, huru stor del av de angivna tallarna som verk- 

 ligen kommer att dö av angreppet eller blott få sin tillväxt nedsatt. De värst 

 skadade komma att avverkas i vinter. 



Tjtists revir (G. Halldin). Det angrepp av tallmätaren, som iakttagits å 

 Västerviks stads marker under åren 1916 och 191 7, tyckes nu hava upphört. 



Ekvecklaren {Tortrix viridana L.) 



Eksjö revir (H. Nordenadler). I Visingsö ekplantering har ekvecklarens 

 larver kalätit en stor del av ekarna, så att frösättningen blev nästan ingen. 



Grankottvecklaren [Tortrix slrobilana L.) 



Hällnäs skolrevir (D. Gkufman). Vid fröklängningsanstalten härstädes har 

 förliden vinter emottagits grankott frän skilda häll inom Västerbottens län. 



